Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
"25" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/413/20
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Сікорської Н.А.
секретар судового засідання: Макарчук В.І.
за участю представників сторін:
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медібор"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Клімпорт"
про стягнення 120000,00 грн.
16.06.2020 Господарський суд Житомирської області виніс рішення у даній справі про часткове задоволення позову.
Оскільки представник позивача до закінчення судових дебатів заявив клопотання про те, що докази понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд приймаючи рішення у справі, розподіл витрат в даній частині не здійснював.
Водночас, пунктом 4 даного рішення суд ухвалив Товариству з обмеженою відповідальністю "Медібор" до 22.06.2020 подати докази щодо розміру, понесених судових витрат на правничу допомогу.
Пунктом 5 резолютивної частини рішення суд ухвалив призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на правничу допомогу на 25.06.2020.
22.06.2020 представник позивача на адресу суду подав клопотання про долучення доказів понесених витрат на правову допомогу.
Статтею 221 ГПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглядаючи вимоги про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Правничу допомогу позивачу надавав адвокат Ляхов О.В., який діє на підставі свідоцтва № 001027, виданого 20.02.2019 Радою адвокатів Житомирської області.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
До матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 01.03.2019, укладений між адвокатом Ляховим Олександром Валерійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Медібор" (а.с. 54-56).
Відповідно до п.1.1 даного договору сторони передбачали, що предметом договору, зокрема, є представництво інтересів клієнта в судах всіх рівнів/інстанцій та юрисдикцій при розгляді кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справ.
У пункті 1.2 сторони погодили форми надання правової допомоги.
Згідно з п. 3.2 договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатках до цього Договору.
За умовами п. 3.5 договору, факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг.
Пунктом 2 додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 01.03.2019 сторони погодили вартість послуг.
Згідно п. 3 додатку до договору оплата послуг здійснюється протягом 3-х робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг у готівковій або безготівковій формі.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ч.3 ст. 124 ГПК України, попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат відповідачем долучено до матеріалів справи: копію Договору про надання правової допомоги № б/н від 01.03.2019 року; копію Додатку №1 від 01.03.2019 року; копію Акту виконаних робіт №1-1-б/н від 17.06.2020 року; оригінал платіжного доручення №8086 від 18.06.2020 року про оплату витрат на правову допомогу; довідка АТ "ПУМБ" про належність рахунку; докази направлення клопотання з додатками сторонам по справі (а. с. 54-60).
Суд зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу необхідно покласти на відповідача 1 - ТОВ "Клімпорт", оскільки саме через невиконання зобов`язань останнім за договором про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Водночас, суд зауважує, що відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами
В порядку ст. 126 ГПК України відповідачі не заявляли про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Керуючись ст.ст. 221, 238-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено: 25.06.20
Суддя Сікорська Н.А.
1- у справу
3,4- відповідачам (рек.)