ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. Справа№ 910/17686/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Припутніцькій Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020

у справі №910/17686/19 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД"

про стягнення 634 638,69 грн.

В судовому засіданні 04.06.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" про стягнення 634 638,69 грн. заборгованості.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором №20/18 від 03.07.2018 з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 536 409,60 грн. заборгованості, 3 615, 25 грн. 3% річних, 40 972, 88 грн. пені та 53 640,96 грн. штрафу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі №910/17686/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" 536 409,60 грн. основної заборгованості, 3 615,25 грн. 3% річних, 36 652,21 грн. пені, 53 640,96 грн. 10% штрафу та 9 454,76 грн. судового збору.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" 4 320, 67 грн. пені відмовлено.

Задовольняючи позов частково, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення основної заборгованості, 3% річних та штрафу, щодо стягнення пені, суд здійснивши перерахунок наданого позивачем розрахунку, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 30.03.2020 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права (ст. 237 ЦК України, ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), неповним з`ясуванням обставин справи, неповним та неправильним дослідженням доказів, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Апелянт зазначає, що згідно даних з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України директором ТОВ «УБМ-Груп» є ОСОБА_1 . Водночас, акти виконаних робіт №500 від 30.09.2019 та №752 від 30.09.2019, які надані до матеріалів справи, підписані зі сторони позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повноваження яких, на його думку, жодним чином не підтверджені.

Апелянт вважає, що підписані вказаними особами акти виконаних робіт не можуть вважатись такими, що підписані обома сторонами договору.

За відсутності належних та допустимих доказів виконання договору зі сторони позивача, на думку апелянта, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Наголошує, що договір про надання послуг №20/18 від 03.07.2019 укладений з директором ТОВ «УБМ-Груп» з перевищенням його повноважень.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, просить її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

04.06.2020 представником відповідача подано документи на підтвердження оплати до дня винесення рішення у справі 125 000,00 грн. заборгованості.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача 07.04.2020 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 відмовлено ТОВ "МБС-БУД" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ТОВ "МБС-БУД" залишено без руху з огляду на неподання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Надано скаржнику строк до 27.04.2020 для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID - 19" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215), продовження карантину до 24 квітня та запровадження режиму надзвичайної ситуації на всій території України.

Попереджено апелянта, що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

23.04.2020 від представника відповідача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію №85760 від 22.04.2020 про сплату 14 279,37 грн. судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2020 відкрито апеляційне провадження, призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначено, що про дату, час і місце розгляду справи у Північному апеляційному господарському суді учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215), якою в період з 12 березня по 3 квітня 2020 в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID-19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 призначено апеляційну скаргу до розгляду на 04.06.2020.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.06.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

03.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МБС - БУД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УБМ - ГРУП" було укладено договір № 20/18 (далі за текстом - договір), з надання послуг по виконанню будівельно - монтажних робіт.

Відповідно до п.п. 1.1. - 1.3. договору, предметом даного договору є надання виконавцем послуг по виконанню будівельно - монтажних робіт на будівельному об`єкті "Будівництво житлового комплексу з об`єктами соціальної інфраструктури вздовж Лисогірського узвозу напроти групи будівель № 26 А у Голосіївському районі м. Києва". Виконавець надає послуги на будівельному об`єкті одним баштовим краном, модифікації Jaso - 110N з власним кранівником, а замовник організовує надання послуг БК на будівельному об`єкті та проводить своєчасну оплату наданих виконавцем послуг. Під послугами по виконанню будівельно - монтажних робіт сторони розуміють - роботи (із залученням обслуговуючого персоналу (працівників) виконавця) по обслуговуванню, пуску, експлуатації, монтажу та демонтажу БК.

Відповідно до п.п. 2.1.1. - 2.1.2 договору, замовник зобов`язаний до початку надання послуг розробити та погодити з виконавцем ПВР. Підготувати фундамент під БК, відповідно ПВР.

Відповідно до п.п. 3.1. - 3.3. договору, виконавець зобов`язаний надати послуги БК на будівельному об`єкті згідно з погодженим з виконавцем ПВР. Передати по акту приймання - передачі під охорону представнику замовника БК, інше своє майно та обладнання, яке знаходиться на будівельному об`єкті. Виконувати монтаж, демонтаж БК, підрощування БК за письмовою заявкою замовника.

Відповідно до п. 3.9. договору, виконавець зобов`язаний надати послуги/виконувати роботи згідно з правилами будови і безпечної експлуатації вантажопіднімальних кранів.

Відповідно до п.п. 4.1. - 4.2. договору, загальна вартість послуг за цим договором складається з сумарної вартості наданих послуг, зазначених в актах приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг). Оплата послуг виконавця проводиться по цінах зазначених нижче: експлуатація БК Jaso 100N за 1 машино/годину - 609,60 грн.; монтаж одного БК Jaso 110N на висоту 98м з перевезенням на об`єкт - 384000,00 грн.; демонтаж одного БК Jaso 110N з вивезенням об`єкта - 384 000,00 грн.; послуги спец автокрану при монтажі БК Jaso 110N - 96000,00 грн.; послуги спец автокрану при демонтажі БК Jaso 110N - 96000,00 грн.

Відповідно до п.п. 5.1. - 5.2.1 договору, виконавець щомісячно, протягом 3 робочих днів з дати отримання від замовника рапорту про роботу БК за звітний місяць, надає замовнику довідку та акт, оформлені по договірних цінах, згідно розділу 4 даного договору. Замовник підписує довідки та акти протягом 3 робочих днів з дня отримання та повертає їх виконавцю. При наявності зауважень, замовник в триденний термін повертає виконавцю довідки і акти, разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, виконавець коригує довідки та акти або обґрунтовує перед замовником свій варіант оформлення протягом 3 днів. Довідки та акти на монтаж/демонтаж БК надаються завізованими уповноваженим представником замовника. У випадку якщо, замовник не повернув виконавцю довідки та акти в триденний термін та не надавав жодних письмових зауважень щодо отриманих довідок та актів, виконані роботи вважаються такими, що виконані належним чином та прийняті замовником без зауважень, у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5.3. договору, замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів. При несплати послуг до 10 числа виконавець має право в односторонньому порядку, без попередження замовника, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги.

Згідно з п. 5.4. договору, за 15 календарних днів до демонтажу та вивозу БК з Будівельного об`єкта замовника зобов`язаний провести повний розрахунок за надані послуги та оплатити виконавцю вартість демонтажу та вивезення БК з будівельного об`єкта. Сторони домовились, що розрахунки між сторонами можуть бути проведені шляхом зарахування зустрічних грошових вимог за надані послуги та виконані роботи згідно складеного протоколу зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до п. 5.6. договору, у якості забезпечення виконання замовником зобов`язання по оплаті за договором, замовник за 10 календарних днів до монтажу БК проводить попередню оплату у розмірі: - 480000,00 грн., в т.ч. ПДВ 80000,00 грн., яка зараховується у якості оплати за монтаж одного БК Jaso 110N на висоту 98м з перевезенням на об`єкт та послуги спец автокрану, задіяного при монтажі БК Jaso 110N; 480000,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 80000,00 грн., яка зараховується у якості оплати за демонтаж одного БК Jaso 110N на висоту 98м з вивезенням на об`єкт та послуги спец автокрану, задіяного при демонтажі БК Jaso 110N.

Відповідно до п.п. 5.7. - 5.9 договору, додаткові роботи, що не передбачені цим договором, оплачуються замовником додатково. Вартість таких робіт погоджується сторонами до початку їх виконання письмово, шляхом укладання додаткової угоди до даного договору. Замовник та виконавець, у разі необхідності, щоквартально проводять звірку розрахунків за договором. Виконавець повинен розпочати роботи на об`єкті протягом 10 календарних днів з моменту здійснення замовником попередньої оплати вартості монтажу та демонтажу БК та погодження ПВР з виконавцем.

Відповідно до п. 6.1. договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за даним договором, сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором.

Відповідно до п.п. 6.3.1. - 6.3.2. договору, у разі порушення замовником строків оплати за договором, виконавець має право нарахувати замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день прострочення, нараховується протягом всього строку прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання, при цьому грошові кошти, які надходять від замовника на рахунок виконавця за цим договором, за ініціативою виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені, а решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання замовника перед виконавцем. Такий порядок спрямування грошових коштів застосовується незалежно від того, яке призначення платежу зазначено в платіжних документах замовника. Сторони погодилися, що строк нарахування пені складає 36 місяців.

Відповідно до п. 6.4. договору, при стягненні із замовника заборгованості в судовому порядку, виконавець має право додатково до суми заборгованості та пені нараховувати штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п.п. 7.1. - 7.2. договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. У випадку якщо одна із сторін цього договору не використовує печатку про це робиться відповідне застереження в цьому договору. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. договору і діє протягом одного року з дати його укладання, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору, жодна сторона письмово, не заявила про свій намір припинити дію договору, в такому випадку договір, автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацією.

До матеріалів справи додані акти здачі - приймання робіт № 563 від 31.07.2018 на суму 551 400,00 грн.; № 881 від 31.08.2018 на суму 195 072,00 грн.; № 1001 від 30.09.2018 на суму 225 552,00 грн.; № 1094 від 31.10.2018 на суму 226 771,20 грн.; № 1208 від 30.11.2018 на суму 219 456,00 грн.; № 1287 від 31.12.2018 на суму 212 140, 80 грн.; № 61 від 31.01.2019 на суму 190 195,20 грн.; № 160 від 28.02.2019 на суму 204 825,60 грн.; № 258 від 31.03.2019 на суму 226 771,20 грн.; № 351 від 30.04.2019 на суму 190 195,20 грн.; №455 від 31.05.2019 на суму 219 456,00 грн.; № 540 від 30.06.2019 на суму 204 825,60 грн.; № 644 від 31.07.2019 на суму 226 771,20 грн.; № 737 від 31.08.2019 на суму 204 825,60 грн.; № 500 від 30.09.2019 на суму 480 000,00 грн.; № 752 від 30.09.2019 на суму 73 152,00 грн. Акти містять підписи та печатки сторін. Всього відповідно до актів було надано послуг вартістю 3 851 409,60 грн.

До матеріалів справи додані платіжні доручення № 728 від 18.07.2018 на суму 200 000,00 грн.; № 743 від 19.07.2018 на суму 100 000,00 грн.; № 827 від 10.08.2018 на суму 50 000,00 грн.; № 874 від 21.08.2018 на суму 30 000,00 грн.; № 877 від 22.08.2018 на суму 30 000,00 грн.; № 893 від 27.08.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 913 від 30.08.2018 на суму 40 000,00 грн.; № 917 від 31.08.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 927 від 03.09.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 935 від 04.09.2018 на суму 25 000,00 грн.; № 943 від 05.09.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 962 від 06.09.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 968 від 07.09.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1010 від 12.09.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1017 від 13.09.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1075 від 24.09.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1114 від 01.10.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1139 від 04.10.2018 від 15 000,00 грн.; № 1143 від 05.10.2018 від 15 000,00 грн.; № 1173 від 11.10.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1177 від 12.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1190 від 16.10.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1225 від 22.10.2018 на суму 60 000,00 грн.; № 1230 від 23.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1240 від 24.10.2018 на суму 50 000,00 грн.; № 1250 від 25.10.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1256 від 26.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1274 від 29.10.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1290 від 30.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1293 від 31.10.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1309 від 01.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1326 від 05.11.2018 на 10 000,00 грн.; № 1346 від 07.11.2018 на суму 10 000,00 грн.; №1366 від 12.11.2018 на суму 26 000,00 грн.; № 1372 від 14.11.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1383 від 15.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1390 від 16.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1410 від 20.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1419 від 21.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1430 від 22.11.2018 на суму 15 000,00 грн.; № 1453 від 27.11.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1455 від 28.11.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1487 від 04.12.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1489 від 05.12.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1507 від 07.12.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1523 від 11.12.2018 на суму 10 000,00 грн.; № 1536 від 13.12.2018 на суму 9 000,00 грн.; № 1572 від 18.12.2018 на суму 50 000,00 грн.; № 1604 від 26.12.2018 на суму 20 000,00 грн.; № 1614 від 28.12.2018 на суму 50 000,00 грн.; № 24 від 09.01.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 39 від 15.01.2019 на суму 25 000,00 грн.; №63 від 18.01.2019 на суму 25 000,00 грн.; № 71 від 21.01.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 128 від 28.01.2019 на суму 10 000,00 грн.; №140 31.01.2019 від 10 000,00 грн.; № 152 від 31.01.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 165 від 01.02.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 211 від 06.02.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 235 від 08.02.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 238 від 11.02.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 294 від 15.02.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 389 від 01.03.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 394 від 04.03.2019 на суму 15 000,00 грн.; № 414 від 05.03.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 427 від 06.03.2019 на суму 15 000,00 грн.; № 479 від 13.03.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 496 від 14.03.2019 на суму 15 000,00 грн.; № 536 від 21.03.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 567 від 01.04.2019 від 20 000,00 грн.; № 688 від 16.04.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 771 від 24.04.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 790 від 08.05.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 816 від 14.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 832 від 16.05.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 844 від 17.05.2019 на суму 15 000,00 грн.; № 855 від 20.05.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 867 від 21.05.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 886 від 23.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 896 від 23.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 909 від 24.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 944 від 31.05.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 962 від 03.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 973 від 05.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1011 від 11.06.2019 на суму 40 000,00 грн.; № 1040 від 13.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1051 від 14.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1061 від 18.06.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1096 від 20.06.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1109 від 21.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1116 від 24.06.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1180 від 03.07.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1231 від 09.07.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1245 від 10.07.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1263 від 11.07.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1285 від 15.07.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1298 від 16.07.2019 на суму 10 000,00 грн.; № 1323 від 19.07.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1355 від 24.07.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1364 від 25.07.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1384 від 30.07.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1397 від 01.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1410 від 01.08.2019 на суму 30 000,00 грн.; № 1422 від 02.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 14441 від 05.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1468 від 12.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1476 від 13.08.2019 на суму 20 000,00 грн.; № 1478 на суму 40 000,00 грн. та № 1494 на суму 40 000,00 грн. від 15.08.2019; № 1517 від 16.08.2019 на суму 30 000,00 грн.; № 1523 від 19.08.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1550 від 20.08.2019 на суму 25 000,00 грн.; № 1552 від 21.08.2019 на суму 200 000,00 грн.; № 1573 від 22.08.2019 на суму 100 000,00 грн.; № 1599 від 27.08.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1630 від 30.08.2019 на суму 260 000,00 грн.; № 1691 від 09.09.2019 на суму 50 000,00 грн.; № 1749 від 19.09.2019 на суму 50 000,00 грн. Відповідно до даних платіжних доручень, відповідачем було перераховано позивачу за надані послуги по виконанню будівельно - монтажних робіт згідно договору № 20/18 від 03.07.2018 грошові кошти у загальному розмірі 3 315 000, 00 грн.

07.11.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію № 318 від 06.11.2019. Відповідно до тексту претензії, позивач повідомив відповідача про наявну в нього заборгованість з оплати наданих за договором № 20/18 від 03.07.2018 послуг у розмірі 536 409,60 грн. та вимагав погасити дану заборгованість протягом 7 календарних днів з дати отримання претензії. Докази направлення містяться в матеріалах справи (накладна № 913 від 07.11.2019 та опис до неї; фіскальний чек ПАТ "Укрпошта" від 07.11.2019).

Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість визначену позивачем у претензії не сплатив. Доказів протилежного до матеріалів справи сторонами не додано.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 536 409,60 грн. основної заборгованості, 3 615,25 грн. 3% річних за період прострочення з 11.10.2019 до 31.12.2019, 40 972,88 грн. пені за період прострочення з 11.10.2019 до 31.12.2019, 53 640,96 грн. штрафу у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав відсутності у його керівника повноважень на підписання значного правочину, та з підстав відсутності у представників позивача повноважень для підписання актів здачі - приймання робіт (надання послуг). Факт виконання позивачем робіт, обумовлених договором, відповідачем не заперечується.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 ст. 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.3. договору передбачено, що відповідач щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів, а згідно з п. 5.4. договору за 15 календарних днів до демонтажу та вивозу БК з Будівельного об`єкта замовника зобов`язаний провести повний розрахунок за надані послуги та оплатити виконавцю вартість демонтажу та вивезення БК з будівельного об`єкта.

Відповідно до змісту акту здачі - приймання робіт (надання послуг) №500 від 30.09.2019 на загальну суму 480 000, 00 грн. у вересні 2019 позивачем були виконані роботи з демонтажу б/к Jaso 110N № 14 та послуги спец автокрану, задіяного при демонтажі б/к Jaso 110N № 14. Також, відповідно до змісту акту здачі - приймання робіт (надання послуг) № 752 від 30.09.2019 на загальну суму 73 152, 00 грн. у вересні 2019 позивачем виконувалися роботи (надавалися послуги) по експлуатації б/к Jaso 110N № 14.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, коли саме позивач здійснив демонтаж та вивіз БК з Будівельного об`єкта замовника, та чи повідомив відповідача про таку дату за 14 календарних днів до демонтажу, відтак, враховуючи наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що оплата наданих позивачем у вересні 2019 послуг (виконаних робіт) за договором мала бути здійснена в термін до 10 числа за попередній місяць.

Отже, враховуючи зазначене, з огляду на положення п. 5.3., 5.4. договору відповідач був зобов`язаний оплатити виконані позивачем роботи (надані послуги) на суму 73 152, 00 грн. та на суму 480 000, 00 грн. до 10 жовтня 2019.

Судом першої інстанції встановлено, що у визначений сторонами термін оплата проведена не була, відповідач за надані послуги (виконані роботи) оплатив на користь позивача, як доведено матеріалами справи, 3 315 000, 00 грн., а не 3 851 409,60 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, внаслідок не оплати наданих позивачем послуг (виконаних робіт) за договором у загальному розмірі 536 409,60 грн. (3 851 409,60 - 3 315 000, 00 = 536 409,60).

04.06.2020 апелянтом подано докази на підтвердження оплати до дня винесення рішення у справі в сумі 125 000,00 грн., а саме: засвідчені банком копії платіжних доручень №119 від 06.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №230 від 21.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №290, від 26.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №297 від 27.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №358 від 11.03.2020 на суму 25 000, 00 грн., №779 від 20.05.2020 на суму 20 000, 00 грн., №810 від 22.05.2020 на суму 10 000, 00 грн., №832 від 25.05.2020 на суму 10 000, 00 грн., №849 від 26.05.2020 на суму 10 000, 00 грн.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься й у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Отже, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування тих або інших обставин справи визначається предметом спору.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Розгляд даної справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 заяву відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Вказана заява була обґрунтована необхідністю надання пояснення в судових засіданнях та поставленні питань позивачу.

Відповідно до ст. 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 04.06.2020 представник позивача підтвердив, що йому було відомо про здійснені відповідачем оплати, однак представник позивача не повідомив про це суд першої інстанції під час розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо.

Розглянувши подані скаржником документи, колегією суддів встановлено, що за платіжними дорученнями №119 від 06.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №230 від 21.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №290, від 26.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №297 від 27.02.2020 на суму 25 000,00 грн., №358 від 11.03.2020 на суму 25 000, 00 грн. відповідачем було сплачено частину боргу (125 000, 00 грн.) під час розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Щодо наданих платіжних доручень №779 від 20.05.2020 на суму 20 000, 00 грн., №810 від 22.05.2020 на суму 10 000, 00 грн., №832 від 25.05.2020 на суму 10 000, 00 грн., №849 від 26.05.2020 на суму 10 000, 00 грн., оплата за якими була здійснена відповідачем після винесення оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає, що оскільки їх не існувало на момент прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення від 11.03.2020 і вони не могли бути предметом судового розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Враховуючи часткову оплату відповідачем боргу під час розгляду справи судом першої інстанції, провадження в частині стягнення з відповідача 125 000, 00 грн. основної заборгованості підлягає закриттю.

Таким чином наданими позивачем та відповідачем доказами підтверджується факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, внаслідок не оплати наданих позивачем послуг (виконаних робіт) за договором у загальному розмірі 411 409,60 грн.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності умовам договору наданих послуг (виконаних робіт) не заявляв, про що свідчать підписані уповноваженими представниками обох сторін акти виконаних робіт та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 615,25 грн. 3 % річних, 40 972, 88 грн. пені, 53 640, 96 грн. штрафу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Виходячи з положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ст. 611 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Так, відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.3.1. договору, у разі порушення замовником строків оплати за договором, виконавець має право нарахувати замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день прострочення, нараховується протягом всього строку прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання, при цьому грошові кошти, які надходять від замовника на рахунок виконавця за цим договором, за ініціативою виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені, а решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання замовника перед виконавцем.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Згідно з ч. 1 ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до п. 5.3. договору, замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів.

Колегія суддів зазначає, що позивач вірно визначив початок прострочення відповідача - з 11.10.2019.

З огляду на вимоги Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату наданих послуг, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що він виконаний невірно.

Здійснив перерахунок нарахованої позивачем пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу за період з 11.10.2019 по 31.12.2019 на суму заборгованості 536 409,60 грн., яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду, колегією суддів встановлено, що сума пені за вказаний період, становить 36 652,21 грн., яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду, а не 40 972, 88 грн. як визначено позивачем. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36 652,21 грн., відповідно в решті вимог позивача в цій частині слід відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п. 6.4. договору, при стягненні із замовника заборгованості в судовому порядку, виконавець має право додатково до суми заборгованості та пені нараховувати штраф в розмірі 10% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду.

Колегія суддів, здійснивши перерахунок штрафу в розмірі 10% від суми заборгованості 536 409,60 грн., яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду, дійшла висновку, що позивачем правильно розрахована сума штрафу, що підлягає стягненню з відповідача, відповідно такі позовні вимоги підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Згідно ст. 229 ГК України та ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних за період з 11.10.2019 по 31.12.2019 на суму заборгованості 536 409,60 грн., колегією суддів встановлено, що він виконаний арифметично вірно, отже позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі

Доводи ТОВ "МБС-БУД", викладені в апеляційній скарзі, є аналогічними доводам відповідача, викладеним у відзиві на позов, які були правомірно відхилені судом першої інстанції з наступних підстав.

Відповідач стверджує, що акти наданих послуг № 500 від 30.09.2019 та № 752 від 30.09.2019, на підставі яких в нього виникла заборгованість, зі сторони позивача були підписані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не мали на те відповідних повноважень, через що, на думку відповідача, дані акти не є підтвердженням виконання договору та надання послуг (виконання робіт).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань особами які уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах із третіми особами, особи які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності є ОСОБА_6 (керівник) та ОСОБА_8 (підписант).

Обидва акти (№ 500 від 30.09.2019 та № 752 від 30.09.2019) підписані (затверджені) директором ОСОБА_6, про що свідчать відповідні підписи та відтиски печатки на кожному із зазначених актів. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як слідує із пояснень позивача, та змісту актів лише завізували вказані акти, як особи відповідальні за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Зазначені акти містять всі необхідні реквізити, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а відтак є документами, які підтверджують проведення відповідної господарської операції.

Крім того, дані акти містять відтиск печатки та підписи зі сторони відповідача, що свідчить про відсутність зауважень до таких актів з його боку, а відтак повністю визнав відповідні господарські операції, в тому числі, їх обсяг, зміст та вартість. При цьому, факт отримання від позивача послуг за даними актами відповідачем не спростовується та не заперечується.

Щодо доводів відповідача стосовно відсутності у його керівника повноважень на укладання значного правочину - самого договору, то такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Договір, укладений між сторонами з боку відповідача, підписаний директором ОСОБА_9, який, як зазначено в договорі, при його підписанні діяв на підставі статуту.

ОСОБА_9 згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником відповідача з 03.02.2016, який не має обмежень щодо представництва.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості щодо осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноваженої представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, відповідно відомості щодо відсутності у директора відповідача ОСОБА_9 обмежень щодо представництва відповідача для суду та для позивача є достовірними, що є підставою для відхилення доводів відповідача щодо відсутності у нього необхідного обсягу повноважень для підписання договору.

Щодо посилань відповідача на положення ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якої рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства станом на кінець попереднього кварталу, приймаються виключно загальними зборами учасників, слід зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" посадові особи товариства, винні у порушенні порядку вчинення значних правочинів, солідарно відповідають за збитки, заподіяні товариству, відтак порушення посадовими особами товариства (в даному випадку відповідача) порядку вчинення значних правочинів може бути підставою для відшкодування такими особами завданих відповідними діями збитків товариству, і ніяк не підставою для невиконання договірних зобов`язань товариства за правочинами, укладеними з порушенням порядку вчинення значних правочинів.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" значний правочин, правочин із заінтересованістю, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Подальше схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки товариства з моменту вчинення цього правочину. До відносин щодо схвалення значного правочину застосовується також правило абз. 2 ч. 3 ст. 92 ЦК України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд вірно застосував норми матеріального права, надав належну оцінку всім поданим позивачем доказам в обґрунтування заявленого позову, однак, враховуючи розгляд справи в порядку письмового провадження, усунувся від з`ясування всіх обставин справи, що виникли між сторонами, що потягло за собою не з`ясування наявності часткової сплати боргу відповідачем в розмірі 125 000,00 грн., що не може бути залишено поза увагою судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі №910/17686/19 підлягає зміні з вищевикладених підстав, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі №910/17686/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 у справі №910/17686/19 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МБС-БУД" (03150, м. Київ, вул. Ямська, буд. 41, офіс 7, ідентифікаційний код 39926195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" (04209, м. Київ, вул. Лебединська, буд. 2 літера А, ідентифікаційний код 39907319) 411 409,60 грн. основної заборгованості, 3 615,25 грн. 3% річних, 36 652,21 грн. пені, 53 640,96 грн. 10% штрафу та 7579,76 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 125 000,00 грн. боргу провадження закрити.

4. В решті позову відмовити.»

3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

4. Матеріали справи №910/17686/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 26.06.2020 після виходу судді Тищенко А.І. з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська