РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2020Справа № 910/515/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтфатер Київ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-сервіс 24"
простягнення 271 258,73 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:
від позивача:Гоянюк Р.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтфатер Київ" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-сервіс 24" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 253 305,40 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 303, 31 грн, 3% річних в розмірі 1 463, 66 та пені в розмірі 15 186, 36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зобов`язання з оплати, які виникли перед позивачем з договору № 3551 на комплексне управління відходами від 01.02.2018 виконав лише частково.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2020 було відкрито провадження у справі № 910/515/20, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.02.2020.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2020 підготовче засідання було відкладено на 23.03.2020.

Натомість підготовче судове засідання призначене на 27.03.2020 о 11:40 год не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, з урахуванням Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями), якою установлено з 12 березня 2020 року до 24.04.2020 року на усій території України карантин, у зв`язку із чим наступне судове засідання було призначено судом на 13.05.2020, про що було відображено у відповідній ухвалі суду від 15.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.06.2020.

У судове засідання, що відбулось 12.06.2020, а також у підготовчі засідання, що відбулись 14.02.2020 та 13.05.2020, представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресою відповідача, яка міститься у позовній заяві та у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про судове засідання та останніми не повідомлено про причини неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 12.06.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018 між Дочірнім підприємством "Фірма Альтфатер Київ" (надалі за договором - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіатор-сервіс 24" (надалі за договором - Замовник) було укладено договір №3551 на комплексне управління відходами (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, предметом даного договору є надання Виконавцем послуг комплексного управління відходами, а саме:

1.1.1. Вивезення Виконавцем твердих побутових відходів (надалі по тексту ТПВ) контейнерами об`ємом 1,1 м. куб (євро стандарт) з місць накопичення у Замовника згідно з дислокацією та частотою вивезення ТПВ, вказаними в довідці-дислокації Додаток № 1 до договору надалі по тексту (довідка-дислокація), що є невід`ємною частиною Договору;

1.1.2. Вивезення Виконавцем негабаритних відходів (надалі по тексту НГВ) контейнерами об`ємом 11 м. куб з місць накопичення відходів у Замовника, за попередньою заявкою Замовника.

Відповідно до п. п. 2.2.1. п. 2.2. Договору Замовник зобов`язався своєчасно, а саме в установлені в договорі строки, сплачувати вартість послуг, що надаються Виконавцем.

Згідно з п. 4.1. Договору вартість вивезення та утилізації одного контейнера для ТПВ об`ємом 1.1 м. куб. складає 76,02 грн, в тому числі ПДВ 12,67 грн.

За умовами п. 4.5. договору оплата послуг виконавця здійснюється згідно актів виконаних робіт щомісячно у розмірі 100% вартості послуг до 15 числа поточного місяця, згідно договору.

Так, за своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг, при цьому Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України).

Як вбачається з актів надання послуг №11 674 від 31.07.2019 на суму 55 024,20 грн, №13 426 від 31.08.2019 на суму 54 747,00 грн, №15 252 від 30.09.2019 на суму 51 143,40 грн, №17 088 від 31.10.2019 на суму 54 331.20 грн, №17 981 від 30.11.2019 на суму 53 083,80 грн., позивачем відповідно до умов договору надано відповідачеві послуги на загальну суму 268 329,60 грн.

Натомість, як вбачається із виписки з банківського рахунку позивача, копія якої міститься в матеріалах справи, відповідач зобов`язання з оплати, які виникли перед позивачем з Договору, виконав частково - на суму 15 024,20 грн.

Доказів сплати решти заборгованості за в сумі 253 305,40 грн. у строки відповідно до умов Договору, відповідачем суду не надано, чим порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 253 305,40 грн основного боргу є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати послуг за Договором, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1 303,31 грн та 3% річних в сумі 1 463,66 грн за загальний період з 16.08.2019 по 25.12.2019, з урахуванням часткової оплати заборгованості відповідачем.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в розмірі та 3% річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 1 303,31 грн та 3% річних в сумі 1 463, 66 грн є обґрунтованими та позов у даній частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 6.4. договору встановлено відповідальність сторін по справі, за прострочення виконання своїх зобов`язань за договором у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожний день прострочення. Пеня нараховується за весь період за весь період прострочення виконання грошових зобов`язань включаючи день сплати суми заборгованості.

Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати послуг за Договором, позивач просить стягнути з пеню в загальній сумі 15 186, 36 грн та за загальний період з 16.08.2019 по 16.12.2019, що розраховані позивачем з урахуванням прострочення відповідачем оплат, починаючи від дня отримання відповідачем відповідного рахунку на оплату.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що даний розрахунок є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 114 849, 66 грн. пені, підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

За приписами ч. ч. 1. 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Так, 25.04.2017 між позивачем, як Клієнтом та Адвокатським об`єднанням "УКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ГРУПА" (надалі також - Адвокатське об`єднання) була укладена угода № 2504/17/1-г про надання правової допомоги за умовами якої п. 1 вказаної угоди, за дорученням Клієнта Адвокатське об`єднання зобов`язується забезпечити падання Клієнту правової допомоги по веденню справ Клієнта за позовами Клієнта про стягнення з боржників (юридичних осіб або фізичних осіб-підприємців) сум заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за прострочення виконання грошових зобов`язань та 3 (трьох) процентів річних від прострочених сум (передбачених договорами та/або законом сум санкцій за невиконання (неналежне виконання) боржниками своїх зобов`язань), шляхом надання відповідних повноважень обраному клієнтом Адвокату. Гаврилюку Михайлу Дмитровичу , для ведення справи Клієнта.

При цьому пунктом 5 угоди № 2504/17/1-г про надання правової допомоги від 25.04.2017 Клієнт зобов`язується виплачувати Адвокатському об`єднанню та/або Адвокату винагороду за надані адвокатські послуги по веденню справ в господарських судах в розмір відсотків сум, про стягнення яких з боржників на користь Клієнта обґрунтовано заявлено по: справах розмір стягнення за якими не перевищує 100 000 грн., а у справах розмір стягнені якими перевищує 100 000 гривень - винагороду в розмірі 10 000 гри. + 5 відсотків обґрунтовано заявлених до стягнення сум, що перевищують 100 000 грн. Розмір винагороди по окремих справах може бути змінено додатковою угодою сторін.

За умовами п. 6 Розрахунок по кожній із справ здійснюється авансом шляхом перерахування кошт зазначений в договорі або рахунку-фактурі розрахунковий рахунок протягом трьох днів з моменту одержання Клієнтом відповідного рахунка. В разі дострокового припинення угоди з ініціативи Клієнта остаточний розрахунок по кожній із справ повинен бути здійснений до дня припін угоди пропорційно виконаній адвокатом роботі. Доручення по справі по стягненню борг користь Клієнта вважається виконаним повністю з моменту порушення виконавчого провадження.

В матеріалах справи містяться опис робіт/наданих правничих послуг/, виконаних /та які підлягають виконанню/ адвокатом у господарській справі №910/515/20 згідно з угодою №2504/17/1-г про надання правової допомоги /угода/, а також копія рахунку № 2712-1 від 27.12.2019, виставлений Адвокатським об`єднанням за правничі послуги адвоката у справі за позовом Клієнта до 'ГОВ "Авіатор-сервіс 24" про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних згідно угоди №2504/17/1-г про надання правничої допомоги від 25.04.2017 на суму 18 562,94 грн, а також копія банківської виписки по рахунку, що засвідчує оплати даного рахунку з боку позивача, а відтак, зазначені витрати на правову допомогу на суму 18 562,94 грн, що були понесені позивачем, підлягають покладенню на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, відповідно до положень статті 129 ГПК України, судові витрати, а саме - витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними до неї змінами) з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 114, 129, 232, 233, 236, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288, 316, ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтфатер Київ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіатор-сервіс 24" (03061, м. Київ, проспект Відрадний, 59, кв. 57; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтфатер Київ" (03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 72; ) основний борг в розмірі 253 305, 40 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 303, 31 грн, 3% річних в розмірі 1 463, 66 грн, пеню в розмірі 15 186,36 грн, судовий збір в розмірі 4 068, 88 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 562, 94 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Зазначені строки обчислюються з урахуванням ч. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко