ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1798/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову за вх.№2-2897/20 від 22.06.2020

у справі №916/1798/20

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8»

(вул. Пішонівська, 22/1, м. Одеса, 65029, )

до відповідача: Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса»

(вул. Пішонівська, 22/1, м. Одеса, 65029, )

про скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про право власності

В С Т А Н О В И В:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» звернулось із позовом до Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», в якому просить:

- Скасувати рішення державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області Шушулкова Максима Дмитровича - рішення індексний номер №48035525 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 31.07.2019 про реєстрацію права власності за Приватним підприємством «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», код ЄДРПОУ 3917981 на об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення котельної, загальною площею 276,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20-28;

- Скасувати запис про право власності №32630515 на нежитлове приміщення котельної, загальною площею 276,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20-28 та належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», код ЄДРПОУ 3917981.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСББ створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків №№22/1,20/2, які розташовані за адресою: вул. Пішонівська, м. Одеса. Метою створення ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, належне утримання та використання спільного майна будинку тощо, а предметом діяльності, є, зокрема, забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном.

При цьому вказує, що майно об`єднання утворюється з майна, утвореного співвласниками, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Вказує, що позивачу стало відомо про те, що 31.07.2019 державним реєстратором комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області Шушулковим Максимом Дмитровичем було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення котельної, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20-28, - за відповідачем.

Зазначає, що котельна була збудована у комплексі багатоповерхових житлових будинків на замовлення ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» як допоміжне приміщення комплексу в цілому за переліком інженерного обладнання, яке забезпечує опалення та гаряче водопостачання житлового комплексу.

Позивач вважає, що котельна є спільною сумісною власністю, крім інших, співвласників, які об`єднались в ОСББ «Октава-8»; є допоміжним приміщенням. В результаті проведення державної реєстрації права власності на котельну відповідачем були порушені права співвласників багатоквартирних будинків, які входять в ОСББ, на володіння, користування та розпорядження майном.

При цьому, зазначає, що у 2014 році відповідачеві за договором із ТДВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» було передано оснащення котельної, проте не приміщення.

Також вказує, що рішення реєстратора є незаконним, оскільки відповідачем не було надано відповідних документів, які є підставою для реєстрації. Крім того, директор ТОВ «Одеський ремонтно-монтажний комбінат» при допиті в якості свідка у кримінальному провадженні зазначив, що відповідачеві приміщення не передавалось

Одночасно із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову (вх.№2-2897/20), в якій позивач просить заборонити будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером: 101 (нежитлове приміщення котельної, за адресою: м. Одеса, вул. Пішонівська, 20-28), що належить на праві приватної власності Приватному підприємству «Сервісна компанія «Комфорт-Одеса», .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що рішення суду за даним позовом може припинити право власності на спірне майно і позбавити відповідача можливості використовувати дане майно, а тому є підстави вважати, що дана котельна може бути відчужена на користь третіх осіб, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому щодо предмета спору необхідно вжити відповідні заходи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового

процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду з даного спору у разі задоволення позову, оскільки котельна може бути відчужена відповідачем на користь третіх осіб без згоди позивача.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Таким чином, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє будь-які дії з підготовки чи проведення відчуження належного йому майна, а саме лише припущення про можливість ухилення від виконання рішення не є достатньою та обґрунтованою підставою для застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Октава-8» (вх.№2-2897/20 від 22.06.2020) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала чинності 24.06.20 та може бути оскаржена в апеляційному порядку з урахуванням положень п.4 розділу Х ГПК України.

Суддя Р.В. Волков