ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/428/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14», с. Кашперівка Тетіївського району Київської області

до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ

про виселення

За участю:

представника позивача: Плаксій Р.В. (посвідчення адвоката №8528/10 від 28.11.2019, довіреність б/н від 12.02.2020);

представника відповідача: Родіонова О.В. (посвідчення адвоката №4987 від 28.02.2018, договір про надання правової допомоги б/н від 22.11.2019)

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 17.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» (далі - позивач, ТОВ «Призма-14») звернулось до Господарського суду Київської області (далі - суд) із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - відповідач, ПАТ «Укртелеком»), в якій просить суд виселити відповідача з орендованого нежитлового приміщення загальною площею 33,4 кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Тетіївській район, с. Кашперівка, вул. Леніна, буд. 30. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 175, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 525-526, 785 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на те, що позивач листом №5 від 03.01.2020 відмовив відповідачу у поновленні відповідного договору оренди нерухомого майна та вимагав у ПАТ «Укртелеком» звільнити приміщення. Проте, вказану вимогу відповідач не виконав та орендоване майно не повернув.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається із судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00грн.

15.06.2020 під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

1.2. Відповідач скористався правом, передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та 11.03.2020 засобами поштового зв`язку направив до суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечував та зазначив, що у п. 11.5.3 відповідного договору (у редакції від 01.06.2016) сторони узгодили, що порядок розірвання договору здійснюється шляхом попередження відповідача не менше ніж за 60 календарних днів до запланованої дати такого розірвання. Таким чином, вимога ТОВ «Призма-14» про звільнення приміщення в строк до 7-ми днів з моменту отримання відповідного листа без зазначення дати звільнення є такою, що суперечить умовам договору. За таких обставин, вказує, що відповідний договір поновлений на 2020 рік. Крім того, відповідач вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки такий спосіб захисту як виселення з нежитлового приміщення не передбачений чинним законодавством. За таких обставин, просить суд у задоволенні позову відмовити. Щодо судових витрат позивача на правову допомогу зазначив, що ТОВ «Призма-14» не надано документів та доказів на підтвердження таких витрат, а тому підстави для задоволення вимог позивача у цій частині відсутні.

15.06.2020 під час судового засідання представник відповідача заперечив проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

Ухвалами суду від 06.04.2020 та від 04.05.2020 задоволено клопотання ПАТ «Укртелеком» про відкладення підготовчого засідання (вх. №6857/20 від 31.03.2020; вх. №8012/20 від 27.04.2020).

3. Процесуальні дії у справі

3.1. Ухвалою суду від 20.02.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 06.04.2020; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

3.2. На підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладалось до 04.05.2020 та до 25.05.2020, про що постановлено відповідні ухвали суду від 06.04.2020 та від 04.05.2020.

За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 25.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.06.2020.

3.3. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 15.06.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

15.03.2010 між ТОВ «Призма-14» (орендодавець) та ПАТ «Укртелеком» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №307-32 (далі - Договір), із відповідними доповненнями, відповідно до п. 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину об`єкта нерухомого майна, розташованої в с. Кашперівка, вул. Леніна, 30, загальною площею 33.4м2 для розміщення телекомунікаційного обладнання (т. 1 а.с. 11-17).

У свою чергу, нежитлова будівля, загальною площею 1 688,9кв.м., розташована за адресою Київська обл., Тетіївський р-н, с. Кашперівка, вул. Леніна, 30, знаходиться у приватній власності орендодавця, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.07.2011 та витягом про державну реєстрацію прав №30651623 від 18.07.2011 (т. 1 а.с. 8-9).

Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна, вказаного в п. 1.1 цього договору, при цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з відповідними наслідками (п. 2.1 Договору).

Цей договір діє з 01.01.2010 до 31.12.2010. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.п. 11.1, 11.4 Договору).

Водночас, у пп. 5.1.6 п. 5.1 Договору сторони погодили, що орендар зобов`язується у разі припинення договору повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Майно, передане орендареві, повертається орендодавцеві за актом приймання-передачі, звіреним з актом приймання передачі майна, зазначеним у п. 2.1 цього договору (п. 2.3 Договору).

Так, на виконання п. 2.1 Договору, 01.01.2010 між сторонами підписано без зауважень акт приймання-передачі майна, визначеного у п. 1.1 Договору (т. 1 а.с. 10).

04.01.2020 засобами поштового зв`язку ТОВ «Призма-14» звернулась до ПАТ «Укртелеком» із листом-запереченням №5 від 03.01.2020 щодо поновлення (продовження) дії Договору, із змісту якого вбачається, що орендодавець заперечує проти поновлення Договору на той самий строк на тих самих умовах та вимагає в строк до 7-ми календарних днів, з моменту отримання цього листа, звільнити орендоване приміщення та підписати акт приймання-передачі (т. 1 а.с. 18).

У свою чергу, зазначений лист ПАТ «Укртелеком» отримав 10.01.2020, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 21), та залишив його без задоволення. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

5. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що ПАТ «Укртелеком» орендоване майно не повернув, ТОВ «Призма-14» звернувся із відповідним позовом до суду.

6. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору, який за своєю правовою природою є договором оренди, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковими для виконання сторонами. Доказів протилежного сторонами суду надано не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Водночас, абз. 1 ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Таким чином, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2020 у справі №916/1256/19)

У своєму позові ТОВ «Прзима-14» зазначає, що упродовж 2011-2019 років жодною зі сторін не було ініційовано питання про припинення строку дії Договору.

Водночас, 04.01.2020 ТОВ «Призма-14» скористалось правом передбаченим п. 11.4 Договору та ст. 764 ЦК України та повідомило ПАТ «Укртелеком» про те, що заперечує проти продовження строку дії Договору, що підтверджується листом №5 від 03.01.2020 та який отримано відповідачем 10.01.2020.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що Договір припинив свою дію 31.12.2019.

Доводи відповідача про те, що Договір поновлений на 2020 рік з огляду на недотримання позивачем положень пп. 11.5.3 п. 11.5 Договору, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені положення Договору регулюють порядок розірвання Договору на вимогу однієї з сторін або за рішенням суду, а не порядок його припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Так, у пп. 5.1.6 п. 5.1 Договору сторони домовились, що у разі припинення договору орендар зобов`язується повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу.

Проаналізувавши зазначене, суд дійшов висновку, що факт припинення Договору оренди породжує обов`язок ПАТ «Укртелком» повернути майно ТОВ «Призма-14».

Так, у своєму позові ТОВ «Призма-14» просить суд виселити ПАТ «Укртелеком» із відповідного нежитлового приміщення, у той час як відповідач вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, який не передбачений законодавством.

Проте, із даним твердженням суд не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №914/251/19).

Наслідком задоволення позовних вимог має бути відновлення порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, на користь якого приймається відповідне рішення суду.

Ураховуючи зазначене та ч. 1 ст. 785 ЦК України, суд дійшов висновку, що положення наведеної норми не виключають можливості захисту прав позивача у спосіб, визначений останнім. До того ж, під час розгляду справи, судом не встановлено обставин, які б свідчили про вжиття відповідачем заходів щодо повернення приміщення у порядку, який визначений Договором (шляхом підписання акту-приймання-передачі), та з огляду на закінчення строку його дії, відсутні правові підстави вважати, що позивачем обрано невірний спосіб захисту.

За таких обставин, вимога позивача про виселення відповідача з нежитлового приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

7. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ «Призма-14», то судовий збір покладається на ПАТ «Укртелеком».

Водночас, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Як зазначалось вище, позивачем у позові зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00грн, проте, будь-яких заяв у встановленому ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України порядку ТОВ «Призма-14» суду подано не було.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14» - задовольнити.

2. Виселити Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766) з з орендованого нежитлового приміщення загальною площею 33,4 кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Тетіївській район, с. Кашперівка, вул. Леніна, буд. 30.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Призма-14» (09812, Київська обл., Тетіївський р-н, с. Кашперівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30, ідентифікаційний код 31200837) судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2 102,00грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп).

4. Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення буде складено протягом 10 днів з дня оголошення даної вступної та резолютивної частин рішення.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Призма-14» (09812, Київська обл., Тетіївський р-н, с. Кашперівка, вул. Богдана Хмельницького, буд. 30, ідентифікаційний код 31200837)

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» (01601, м.Київ, Шевченківський р-н, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25.06.2020.

Станом на 25.06.2020 рішення законної сили не набрало.