ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року Справа № 923/340/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Громади Володимира Дмитровича, м. Олешки, Олешківський район, Херсонська область, ІПН НОМЕР_1 ,

до: Приватного підприємства "Александр А.Синенко", с. Чулаківка, Голопристанський район, Херсонська область, ,

про стягнення 50000,00 грн.

Обставини справи.

09 квітня 2020 року Фізична особа-підприємець Громада Володимир Дмитрович звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Александр А.Синенко" суми заборгованості у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором підряду № 03/09 від 04.09.2019, в частині проведення розрахунків за надані послуги.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 09.04.2020 справу № 923/340/20 розподілено судді Нікітенку С.В.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову (вх. № 780/20 від 09.04.2020р.), в якій позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме та все рухоме майно, що належить ПП "Александр А.Синенко".

Ухвалою від 10 квітня 2020 року суд відмовив Фізичній особі-підприємцю Громаді Володимиру Дмитровичу у задоволені заяви про забезпечення позову (вх. № 780/20 від 09.04.2020р.).

Ухвалою від 10 квітня 2020 року позовну заяву Фізичної особи-підприємця Громади Володимира Дмитровича (вх. №774/20 від 09.04.2020) залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Херсонської області заяви про усунення недоліків.

Ухвалою від 29 квітня 2020 року суд прийняв позовну заяву ФОП Громади В.Д. до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/340/20 визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ч.1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 29.04.2020 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана уповноваженими представниками позивача та відповідача, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 45-46).

Днем вручення судового рішення, згідно п.3 ч. 6 ст. 242 ГПК України, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що представники сторін належним чином були повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Шістдесят днів з дня відкриття провадження у даній справі спливає 29.06.2020.

Разом з тим, суд зазначає, що 02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30.03.2020, яким внесено зміни до Господарського та Господарського процесуального кодексів України. Зокрема, пунктом 3 частини 11 Розділу I закону внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України:

3) розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

- визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 внесені зміни у Постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом (COVID-19)", із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, якою на території України продовжено карантин до 24.04.2020 через спалах у світі коронавірусу. На засіданнях Кабінету Міністрів України строки загальнонаціонального карантину продовжувались до 11 травня, до 22 травня та до 22 червеня 2020 року .

Приймаючи до уваги наведене, судом продовжено процесуальні строки в межах строку дії карантину для надання можливості реалізації процесуальних прав учасникам справи. У період дії карантину і по теперішній час звернень щодо необхідності реалізації таких прав від учасників справи не надходило.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву чи звернення з клопотанням про продовження строків розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги відсутність протягом тривалого часу будь-яких клопотань від сторін у справі, в яких останні заперечували б проти розгляду даної справи по суті, враховуючі, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами. За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання розумних строків вирішення спору справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 04 вересня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Громадою Володимиром Дмитровичем (надалі - позивач або підрядник) і Приватним підприємством "Александр А.Синенко" (надалі - відповідач або замовник) був укладений договір підряду № 03/09 (надалі - договір), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання виконати роботи автогрейдером на визначеному договором об`єкті.

Сторони визначили предмет договору, ціну, порядок проведення розрахунків, термін виконання робіт, строк дії та інші умови договору.

Умовами договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.3 Договору).

Доказів про відмову від договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Учасниками договору визначено адресу об`єкта виконання підрядних робіт - с. Чулаківка, Голопристанський район, Херсонська область (п.1.2. договору).

Вартість договору складає 2500 грн. за робочу зміну (п.2.1 договору).

Загальний термін виконання робіт підрядником становить з 2019 - дата початку роботи та дата закінчення 2019 рік (4.1. договору).

Розділом 3 договору сторони визначили наступний порядок проведення розрахунків:

- розрахунки за виконанні роботи здійснюються на підставі актів приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в), довідки (форма № КБ-3) та документів, які підтверджують покупку устаткування

- підрядник визначає обсяги та вартість виконання робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику до 30-го числа звітного місяця. Розрахунки з підрядником здійснюються протягом 5-ти днів після підписання акту виконаних робіт.

- остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом14-ти (чотирнадцяти) календарних днів після підписання акту приймання-передачі закінченого об`єкта (п.3.1. договору.

Відповідно до п.5.1 договору підрядник виконує роботи у відповідності з затвердженою проектною документацією та будівельними нормами і правилами.

Згідно п.5.2. договору замовник здійснює контроль і технічний нагляд за відповідністю якості, обсягів і цін виконаних робіт проекту, кошторису, будівельним нормам і правилам.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги з виконання робіт автогрейдером на загальну суму 125000,00 грн.

Відповідачем частково, лише у розмірі 75000,00 грн. було сплачено вартість виконаних позивачем робіт, у зв`язку з чим за відповідачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 50000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено лист №10 від 27.12.2019 та лист №с1 від 27.01.2020 з вимогами протягом встановленого строку погасити існуючу заборгованість.

Вказані листи залишені відповідачами без відповіді та реагування.

Оскільки відповідач у повному обсязі не оплатив виконані позивачем роботи, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення з відповідача 50000,00 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Громади Володимира Дмитровича підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір підряду в силу статті 174 ГК України та статті 11 ЦК України є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, визначених цим договором.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами ст. ст.853, 854 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, та сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі статтею 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №03/09 від 04.09.2019 за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем надано відповідачу послуги з виконання робіт автогрейдера на об`єкті розташованому за адресою: с. Чулаківка, Голопристанський район, Херсонська область. Факт надання послуг підтверджено доданими до матеріалів справи актами здачі-прийняття робіт № 04/09 від 19.09.2019, № 05/10 від 04.10.2019, № 07/11 від 22.11.2019, № 09/11 від 29.11.2019, № 15/12 від 30.12.2019.

Відповідачем частково проведено оплату за надані послуги згідно вказаного договору, а саме за актом № 04/09 від 19.09.2019 - платіжне доручення 1390 від 03.10.2019 в сумі 25000,00 грн., актом № 07/11 від 22.11.2019 - платіжне доручення 1802 від 26.12.2019 в сумі 25000,00 грн., за актом № 09/11 від 29.11.2019 - платіжне доручення № 1719 від 19.12.2019 в сумі 25000,00 грн. Таким чином, відповідачем здійснено оплату за виконану позивачем роботу у розмірі - 75000 грн.

Залишок несплаченої відповідачем суми заборгованості за надані послуги за актами здачі-прийняття робіт № 05/10 від 04.10.2019 та № 15/12 від 30.12.2019 становить 50000,00 грн. Вказані акти підписані сторонами без зауважень.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом14-ти (чотирнадцяти) календарних днів після підписання акту приймання-передачі закінченого об`єкта (п.3.1. договору.

Отже, з урахуванням приписів п.3.1. договору та ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов`язаний був здійснити розрахунок з позивачем за виконані останнім роботи протягом 14-ти (чотирнадцяти) календарних днів після підписання акту приймання-передачі закінченого об`єкта, тобто в строк по 13.01.2020, однак відповідачем не було виконано вказаних вимог Закону та договору.

Доказів відсутності заборгованості, або будь-яких інших допустимих доказів, які б свідчили про оплату відповідачем виконаних позивачем робіт за актами здачі-прийняття робіт № 05/10 від 04.10.2019 року та № 15/12 від 30.12.2019, відповідачем суду не надано.

Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Александр А.Синенко" (вул. Калініна, 61, с. Чулаківка Голопристанський район, Херсонська область, ) на користь Фізичної особи-підприємця Громади Володимира Дмитровича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 50000,00 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Нікітенко