ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/1083/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

арбітражного керуючого Вітер Д. М.: Шевцова В. В.,

ОСОБА_2.: Кравченко Р. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020

у складі колегії суддів: Білецької Л. М. - головуючої, Паруснікова Ю. Б., Вечірка І. О.

та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019

у складі судді Юлдашева О. О.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИФРА-ТРЕЙД"

про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст заявлених вимог

1. У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИФРА-ТРЕЙД" (далі - ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД", боржник) звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за процедурою передбаченою статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 відкрито провадження у справі № 908/1083/19 про банкрутство ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

3. За результатом проведених заходів в ліквідаційній процедурі ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД" ліквідатором боржника до суду подано звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД".

4. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника; ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД" як юридичну особу ліквідовано; провадження у справі закрито.

5. Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , скаржник) звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 31.01.2020, в якій просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати повністю та повернути справу до суду для продовження розгляду.

6. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість та передчасність судового рішення першої інстанції, ухвалення його без прийняття до уваги обставин, які мають значення для справи та його доводів, викладених у апеляційній скарзі від 31.10.2019 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 постановлену за наслідком розгляду заяви апелянта про визнання кредиторських вимог до боржника та не дочекавшись результату розгляду такої апеляційної скарги у межах справи про банкрутство.

Фактичні обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції

7. Постановою Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 у справі № 908/1083/19, серед іншого, ТОВ "Цифра-Трейд" визнано банкрутом в порядку статті 95 Закону про банкрутство; відкрито ліквідаційну процедуру боржника; ліквідатором ТОВ "Цифра-Трейд" призначено голову ліквідаційної комісії Вітер Д. М.

8. 26.06.2019 на офіційному вебсайті Вищого господарського суду України розміщено повідомлення за № 60637 про визнання ТОВ "Цифра-Трейд" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

9. Судом апеляційної інстанції встановлено, що в межах місячного строку, встановленого частиною третьою статті 95 Закону про банкрутство, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн компенсації, мотивованою порушенням боржником його майнових авторських прав шляхом ввезення на територію України та розповсюдження продукції без його дозволу.

10. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 у справі № 908/1083/19, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020, у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн відмовлено.

11. Згодом, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19, яка є об`єктом касаційного перегляду у цій справі, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника; ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД" ліквідовано; провадження у справі закрито.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

12. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19 на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

13. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована недоведенням ОСОБА_2 належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 ГПК України порушення його прав, інтересів або обов`язків оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції, що позбавляє його права на апеляційне оскарження вказаної ухвали місцевого господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. 14.04.2020 ОСОБА_2 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1083/19, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати повністю та повернути справу для продовження розгляду.

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав

15. Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

16. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

17. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

18. За умовами пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

19. Відповідно до частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

20. Отже, учасник справи, який не є касатором, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, вправі реалізувати своє процесуальне право на подання письмового відзиву на касаційну скаргу іншого учасника справи (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 43/122).

21. Таке право реалізується учасником справи на протязі строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

22. Ухвалою Верховного Суду від 12.05.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 908/1083/19 за касаційною скаргою ОСОБА_2 ; призначено її розгляд та повідомлено учасників справи про право на подання відзивів на касаційну скаргу.

23. Вказана ухвала суду касаційної інстанції від 12.05.2020, як і інші судові рішення касаційного суду у цій справі, надіслана на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

24. Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

25. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

26. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

27. З урахуванням викладеного учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав передбачених ГПК України, в тому рахунку, права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо поданої касаційної скарги ОСОБА_2

28. Станом на момент розгляду скарги ОСОБА_2 учасники справи, за винятком арбітражного керуючого Вітер Д. М., процесуальних позицій (відзивів, пояснень тощо) щодо поданої касаційної скарги не висловили (не надіслали).

29. Будь-яких заяв, клопотань тощо від учасників справи щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на подання відзиву, власної позиції (пояснень тощо) щодо касаційної скарги до суду не надходило.

30. Разом з цим, судом враховується, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

31. Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

32. Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

33. Суд приймає до уваги те, що касаційне провадження у цій справі відкрито 12.05.2020, а також те, що з цього моменту розгляд справи відкладався, що надавало можливість учасникам справи достатньо часу для реалізації їх процесуальних прав.

34. Крім того суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

35. У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

36. Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав. Водночас учасники, які не забезпечили участь в судовому засіданні своїх представників та не скористались правом подання відзиву на касаційну скаргу, не повідомляли про їх намір взяти участь у судовому засіданні, не зазначили причин, з урахуванням обставин послаблення протиепідемічних заходів, які перешкоджають їх участі в судовому засіданні безпосередньо або через представників.

37. Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

38. В даному випадку участь представників сторін в судовому засіданні, призначеному ухвалою суду від 04.06.2020 на 11.06.2020 обов`язковою не визнавалась, про що безпосередньо доводилось до відома учасників справи у пункті 3 резолютивної частини згаданої ухвали суду.

39. З урахуванням сукупності наведеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності решти представників учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи скаржника ( ОСОБА_2 )

40. В обґрунтування доводів касаційної скарги ОСОБА_2 посилається на необґрунтованість оскаржуваного судового рішення та його ухвалення без урахування обставин, які мають значення для справи, та зазначає, зокрема, таке:

- ухвала місцевого господарського суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника є передчасною, оскільки постановлена до завершення апеляційного перегляду ухвали про відмову у визнання кредиторських вимог ОСОБА_2 ;

- судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що ліквідатор є зацікавленим та упередженим до скаржника, оскільки вчиняє дії, що перешкоджають захисту його законних прав;

- ліквідатором не в повному обсязі здійснено заходи щодо виявлення майна банкрута, що є порушенням частини четвертої статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ);

- судові рішення попередніх інстанцій не відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14, від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 18.04.2019 у справі № 29/5005/7371/2012 щодо повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи арбітражного керуючого Вітер Д. М.

41. У відзиві на касаційну скаргу арбітражний керуючий Вітер Д. М. заперечує щодо доводів касаційної скарги ОСОБА_2 та вважає її необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, зазначаючи, зокрема, таке:

- місцевим господарським судом дотримано процесуальні строки на постановлення ухвали від 31.10.2019 та жодним чином не порушенні права та інтереси скаржника;

- на час затвердження судом першої інстанції звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника були відсутні жодні не вирішенні спори щодо прав та інтересів скаржника.

- під час звернення до суду з апеляційним скаргами на оскаржувані судові рішення ОСОБА_2 не був учасником справи про банкрутство ТОВ "ЦИФРА-ТРЕЙД";

- судом першої інстанції в повному обсязі досліджено звіт ліквідатора та додані до нього документи, проведено аналіз викладеної в них інформації. Доводи щодо неправомірності призначення ліквідатором боржника Вітер Д. М. не підтверджені жодними нормами права та доказами.

Доводи інших учасників справи

42. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

43. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-XI "Про внесення змін до ГПК України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон від 15.01.2020 № 460-XI), яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

44. Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

45. Оскільки ОСОБА_2 з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 та ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1083/19 звернувся до Верховного Суду 14.04.2020, тобто після набрання чинності Закону від 15.01.2020 № 460-XI, розгляд такої скарги судом здійснюється із застосуванням положень ГПК України у редакції чинній від 08.02.2020.

46. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

47. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

48. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

49. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

50. Згідно зі статтею 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

51. Частиною першою статті 3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

52. Як убачається зі змісту касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції від 31.10.2019 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, закриття провадження у справі та ухвала апеляційного господарського суду від 17.03.2020 про закриття апеляційного провадження на вказану ухвалу місцевого господарського суду.

Щодо касаційного оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19

53. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

54. Пунктом 9 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

55. Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

56. Отже, ухвали місцевого господарського суду підлягають касаційному оскарженню тільки після їх перегляду в апеляційному порядку. Оскарження ухвали господарського суду першої інстанції, що не переглядалась в апеляційному порядку суперечить вимогам процесуального законодавства щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку.

57. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

58. Як убачається зі змісту касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у цій справі ОСОБА_2 визначено ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу боржника, закриття провадження у справі.

59. Водночас з наявних матеріалів справи та інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19 в апеляційному порядку не переглядалась, оскільки ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вказану ухвалу суду першої інстанції.

60. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

61. Статтею 296 ГПК України визначені підстави для закриття касаційного провадження.

62. Втім, хоча стаття 296 ГПК України не містить такої підстави для закриття касаційного провадження, яке помилково відкрите, однак у даному випадку процесуально вірними будуть дії суду касаційної інстанції щодо закриття касаційного провадження у відповідній частині, оскільки касаційне провадження у цій справі було відкрите з перегляду оскаржуваних судових рішень, у тому числі в тій частині, яка не підлягає оскарженню, і у разі касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень в цій частині суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 27.08.2019 у справі № 913/982/14, від 10.09.2019 у справі № 914/3604/15, від 06.02.2020 у справі № 50/25-б).

63. Аналогічної позиції щодо необхідності закриття касаційного провадження у випадку відкриття касаційного провадження за скаргою на рішення, яке не підлягає перегляду у касаційному порядку дотримується Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалах від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18, від 24.06.2019 у справі № 26-30/109-09-3307 та постанові від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17.

64. За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19.

Щодо касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1089/19

65. Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

66. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

67. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

68. Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у рішенні від 25.04.2012 № 11-рп/2012.

69. Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції унормовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

70. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

71. Згідно з частиною першою статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

72. Аналіз наведених норм свідчить, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

73. Слід ураховувати, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

74. Водночас пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

75. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статті 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

76. Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112).

77. Із встановлених обставин справи вбачається, що зміст доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції від 31.10.2019 (про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу боржника та закриття провадження у справі) зводиться до тверджень щодо передчасності ухвалення цього судового рішення у справі, оскільки судом першої інстанції не було враховано доводи скаржника щодо розгляду його заяви про визнання кредиторських вимог та перебування судового рішення ухваленого за результатом розгляду цих вимог на стадії апеляційного перегляду.

78. Тобто зміст доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 фактично ґрунтується на аргументах про ухвалення судового рішення без урахування заявлених ним кредиторських вимог.

79. Згідно з частиною другою статті 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону про банкрутство.

80. Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

81. У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство (частина п`ята статті 41 ГПК України).

82. Судом враховується, що 21.10.2019 набрав чинності КУзПБ від 18.10.2018 № 2597-VIII, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

83. Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 31, ст. 440 із наступними змінами).

84. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

85. Законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

86. Відповідно до статті 1 КУзПБ учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

87. Цією ж статтею КУзПБ визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

88. Аналогічне визначення учасників у справі про банкрутство міститься у статті 1 Закону про банкрутство (у редакції до 21.10.2019, чинній на момент розгляду заяви скаржника про визнання кредиторських вимог), якою до складу учасників у справі про банкрутство віднесено сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

89. Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

90. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку.

91. У світлі викладеного суд звертається до висновку Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладеного у постанові від 02.10.2019 у справі № 910/9535/18 відповідно до якого особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме - кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника.

92. З урахуванням наведеного суд зазначає, законодавством про банкрутство, яке допускає участь у справі про банкрутство багатьох учасників провадження з різним обсягом повноважень, передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство, яка дозволяє таким кредиторам оскаржувати прийняті у справі судові рішення, оскаржувати дії боржника, розпорядника майном, керуючого санацією, ліквідатора, звертатися про визнання недійсними угод боржника. Визнання такого статусу остаточно формалізується ухвалою суду про визнання вимог кредитора (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 913/444/18).

93. У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що в межах місячного строку передбаченого частиною третьою статті 95 Закону про банкрутство, ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн.

94. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.10.2019 у справі № 908/1083/19 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до боржника на суму 73 708 200,00 грн відмовлено.

95. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі № 908/1083/19 вказану ухвалу суду першої інстанції від 02.10.2019 залишено без змін.

96. Отже, як вірно зазначено апеляційним господарським судом, наведені вище обставини підтверджують відсутність у ОСОБА_2 статусу кредитора у справі.

97. Тому постановлення судом першої інстанції ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство боржника з підстав затвердження звіту ліквідатора не впливає (не порушує) на права(в), інтереси(ів) та (або) обов`язки(ів) скаржника.

98. Будь-яких інших доводів та доказів, зокрема доказів про те, що ОСОБА_2 є забезпеченим кредитором боржника або іншою особою, яка відноситься до учасників провадження у справі про банкрутство та які б вказували на те, що суд першої інстанції оскаржуваним судовим рішенням вирішив питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, скаржником не зазначено, а апеляційним судом не встановлено, як і не наведено скаржником у касаційній скарзі.

99. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зауважує, що згідно зі статтею 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

100. У постанові Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) відповідно до якого встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

101. З огляду на викладене, колегія суддів касаційної інстанції вважає вірним висновок апеляційного господарського суду про те, що, у такому випадку, ОСОБА_2 не наділений процесуальним правом на оскарження ухвали суду першої інстанції.

102. За наведеного, суд погоджується із апеляційним господарським судом про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 у справі № 908/1083/19 на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника судом першої інстанції не вирішувалися.

103. Аргументи скаржника щодо відсутності підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу суду першої інстанції висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та є такими, що не узгоджуються з встановленими матеріалами справи, які свідчать про протилежне.

Щодо суті касаційної скарги

104. Доводи ОСОБА_2 наведені в скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

105. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

106. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

107. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

Щодо судових витрат

108. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1083/19 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норми права

109. Ухвали місцевого господарського суду підлягають касаційному оскарженню тільки після їх перегляду в апеляційному порядку. Оскарження ухвали господарського суду першої інстанції, що не переглядалась в апеляційному порядку суперечить вимогам процесуального законодавства щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку.

110. У випадку постановлення ухвали, яка набрала законної сили, про відмову особі у визнанні її кредиторських вимог до боржника подальше закриття провадження у справі про банкрутство з підстав затвердження звіту ліквідатора не впливає (не порушує) на права(в), інтереси(ів) та (або) обов`язки(ів) такої особи. У разі наявності відповідних обставин суд апеляційної інстанції на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України закриває апеляційне провадження за скаргою такої особи на ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне провадження у справі № 908/1083/19 за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 31.10.2019 закрити.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1083/19 залишити без задоволення.

3. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2020 у справі № 908/1083/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

Л. Й. Катеринчук