УХВАЛА

22 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 04/65-12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Кедр-Плюс"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 у справі Господарського суду Волинської області

за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства Оборони України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Волинській області

до Приватного підприємства "Кедр-Плюс", Державного підприємства Міністерства Оборони України "Західвійськбуд"

про визнання протоколу та договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2020 Приватне підприємство "Кедр-Плюс" (далі - ПП "Кедр-Плюс", Відповідач-1) звернулося з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 254 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 30.09.2008, тобто до набрання чинності з 15.12.2017 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VІІІ.

Згідно з пунктом 13 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ГПК України).

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України, в редакції, чинній на час звернення з цією касаційною скаргою, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

З касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 ПП "Кедр-Плюс" звернулося до суду касаційної інстанції 29.05.2020, що також підтверджується відміткою календарного штампу на конверті, в якому вона надійшла, тобто з пропуском встановленого строку більш як на одинадцять років.

У касаційній скарзі скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження зазначеного судового рішення, пославшись на те, що 27.05.2020 ОСОБА_1 як керівник ПП "Кедр-Плюс" ознайомився з матеріалами справи № 04/65-12 та отримав постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008, якою апеляційне подання Військового прокурора Луцького гарнізону задоволено частково; рішення Господарського суду Волинської області від 12.03.2007 скасовано; прийняте нове рішення, яким провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсним з моменту його складення протоколу № 32 від 10.12.2003 засідання конкурсної комісії Державного підприємства Міністерства Оборони України "Західвійськбуд" з реалізації майна, що не використовується у виробництві припинено; в решті вимог позов задоволено; визнано договір купівлі-продажу №20 від 15.12.2003, укладений між ДП МО України "Західвійськбуд" - 20 УНР та ПП "Кедр-Плюс" щодо реалізації нежитлових приміщень будівлі складу №28 заг. пл. 427,1 м кв інв. №901001 та будівлі складу № 29, заг. пл. 648,9 м кв. №901003, що знаходяться у м. Луцьку по вул. Ківерцівській, 1, недійсним з моменту укладення та застосовано двосторонню реституцію, внаслідок чого зобов`язано ПП "Кедр-Плюс" повернути зазначені нежитлові приміщення державі в особі Міністерства оборони України, а Міністерство оборони України - отримані внаслідок купівлі-продажу кошти повернути ПП "Кедр-Плюс".

Скаржник зазначив, що, розглянувши справу за його відсутності, суд апеляційної інстанції допустив суттєву неповноту в з`ясуванні дійсних обставин справи, прав та обов`язків сторін у спірних правовідносинах. Керівник ПП "Кедр-Плюс" не був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Також вказав, що за наслідками ознайомлення з матеріалами справи з`ясував, що представник відповідача-1 не повідомлявся про розгляд справи взагалі.

Разом з цим, згідно з ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2007 у цю дату представник відповідача-1 Кузів О. І. був присутній у судовому засіданні апеляційного господарського суду, отже був обізнаний про розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Також, вбачається, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду від 30.09.2008 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є відкритими та загальнодоступними, 30.06.2009.

Водночас, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку Суд застосовує як джерело права, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, як наголошує Європейський суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 37 - 38 рішення у справі "Мушта проти України").

Частиною четвертою статті 293 ГПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Втім, скаржник не навів відповідних обставин, які виключають підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою на судове рішення після спливу одного року з дня складення його повного тексту.

З огляду на викладене, враховуючи, що касаційна скарга подана поза межами присічного строку, встановленого частиною четвертою статті 293 ГПК України, а обґрунтування з наданням відповідних доказів наявності виключних випадків пропуску строку на звернення з касаційною скаргою, зазначених у цій статті, скаржник не вказав, обставини, викладені в клопотанні про поновлення процесуального строку не є підставою для поновлення пропущеного скаржником строку на подання касаційної скарги, тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Кедр-Плюс" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2008 у справі № 04/65-12.

2. Направити Приватному підприємству "Кедр-Плюс" копію цієї ухвали, касаційну скаргу з доданими матеріалами на 9 аркушах, у тому числі оригінал квитанції №31312123-1 від 28.05.2020 на суму 200,00 грн; копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т.Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак