РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2020Справа №911/615/20
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення учасників справи у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Миколаївської міської ради Управління у справах фізичної культури і спорту, м. Миколаїв

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ

про стягнення 193 700,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.03.2020 року до Господарського суду Київської області від Миколаївської міської ради Управління у справах фізичної культури і спорту (позивач) надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в розмірі 193 700,00 грн, у зв`язку з тим, що автомобіль відповідача Renault Trafic д.р.н. НОМЕР_1 , який було пошкоджено 03.10.2019 року, застрахований відповідачем за Договором "Автокомплекс" добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водія та пасажирів на транспорті №АК-1501/19/0000001 від 11.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2020 року позовну заяву Київської області від Миколаївської міської ради Управління у справах фізичної культури і спорту було передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2020 року встановлено, що справу №911/615/20 передано судді Морозову С.М.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою встановлено, зокрема, відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

Як слідує з інформації веб-сайту АТ "Укрпошта", поштове відправлення №904 (ухвала суду від 21.04.2020 року) вручено відповідачу 24.04.2020 року.

05.05.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від відповідача надійшло клопотання про продовження встановленого судом процесуального строку для подачі відзиву на позов з урахуванням часу на ознайомлення з матеріалами справи в умовах карантину, який продовжено до 12 травня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2020 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про продовження процесуального строку для подачі відзиву на позов та продовжено Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Українська страхова група" процесуальний строк для подання відзиву на позов на 15 днів з 12.05.2020 року.

20.05.2020 до суду від відповідача надійшов (у встановлений судом строк згідно ухвали суду від 06.05.2020) відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, зазнаючи, що ним було виконано своє зобов`язання перед позивачем по виплаті страхового відшкодування в саме у розмірі 37 400, 00 грн, оскільки водієм позивача було прийнято рішення не викликати на місце ДТП патрульну поліцію для оформлення ДТП у встановленому законом порядку та таким чином порушено умови договору страхування шляхом ненадання відповідачеві документів, компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, зокрема, довідки форми №2 патрульної поліції.

12.06.2020 до суду від відповідача надійшла відповідь на відзив (надіслана засобами поштового зв`язку 08.06.2020).

Згідно з ч. 4 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Проте, судом було встановлено, що за даними офіційного вебсайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" (http://ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku), що поштове відправлення разом з відзивом на позовну заяву з пошуковим ідентифікатором 576 було вручено позивачеві 18.05.2020, а тому позивач подав відповідь на відзив з пропуском встановленого судом в ухвалі про відкриття провадження від 21.04.2020 строку на подання відповіді на відзив (10 днів з дня отримання відзиву на позовну заяву.)

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. (ст. 119 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем до відповіді на відзив не прикладено відповідної заяви про поновлення судом строку на подачу відповіді на відзив.

За таких обставин, з огляду на пропуск позивачем встановленого судом строку на подання відповіді на відзив, за відсутності у матеріалах справи мотивованої заяви про поновлення такого строку, відповідь на відзив позивача залишається судом без розгляду та як наслідок подані відповідачем заперечення на відповідь на відзив судом також не розглядаються.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (яке згідно з рішенням Загальних зборів учасників Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» від 19.12.2019 було приєднано до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» та передало всі права та обов`язки до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» як до правонаступника) (страховик) та Управлінням у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської ради (страхувальник) було укладено Договір «Автокомплекс» добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку водія та пасажирів на транспорті №АК-1501-19-0000001 (договір страхування), предметом страхування якого є майнові інтереси, які не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Renault Trafiс, державний номерний знак НОМЕР_1 .

03.10.2019 о 19:30 год. при в`їзді в м. Немирів відбулася дорожньо-транспортна пригода із транспортним засобом Renault Trafiс, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час руху застрахований автомобіль наїхав на бордюр, внаслідок чого пошкодив передню частину та нижню частину транспортного засобу.

04.10.2019 позивач звернувся до страховика (відповідача) із заявою про настання страхового випадку (ДТП) та виплату страхового відшкодування.

12.11.2019 адвокатом Гречана Є.Й., яка діяла в інтересах позивача, було здійснено адвокатський запит до Начальника Немирівського відділу поліції в м. Немирів Вінницької області про надання документів: довідки (форми №2) про подію, яка сталася 03.10.2019 0 19:30 год. на автодорозі біля міста Немирів.

Листом Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №10509/228/01-019р від 20.11.2019 було повідомлено адвоката Гречану Є.Й. про відсутність можливості надання довідки Ф№2 Немирівським відділом поліції, оскільки будь-яких ДТП за участю автомобіля Renault Trafiс, державний номерний знак НОМЕР_1 , на вказану дату (03.10.2019) Немирівським відділом поліції ГУНП у Вінницькій області не реєструвалося у зв`язку з відсутністю звернень по лінії « 102» або безпосереднього письмового звернення до чергової частини підрозділу.

Однак, у листі на адвокатський запит Немирівським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було зазначено про те, що 03.10.2019 близько 19:30 год. під час патрулювання території Немирівського ВП ГУНП ГРПП Немирівського ВП ГУНП було помічено при в`їзді в м. Немирів автомобіль «Рено трафік» д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого як було встановлено при спілкуванні допустив наїзд на бордюр, внаслідок чого пошкодив при зовнішньому огляді передню частину та нижню частину вказаного автомобіля, потерпілих не було. Від офіційного оформлення вказаної події, а саме повідомлення на лінію « 102», письмового звернення до поліції, надання письмових показів, складання адміністративного протоколу водій автомобіля відмовився, а тому працівники поліції діяли у відповідності до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з рахунком-фактурою №НН-0000096 від 26.11.2019 СТО ФОП ОСОБА_2 , вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Trafiс, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 231 100, 00 грн.

Проте відповідачем було сплачено на рахунок позивача страхове відшкодування в розмірі 37 400,00 грн на підставі п. 11.14. договору страхування.

06.12.2019 позивач направив відповідачеві листа №989/16.01-10/19 в якому зазначає, що ним було отримано лише частину страхового відшкодування а тому згідно з п 11.13.2 він надає довідку з поліції та просить доплатити страхове відшкодування на рахунок СТО, згідно рахунку.

21.01.2020 позивачем було повторно направлено на адресу відповідача листа, який є аналогічним листові від 06.12.2019.

30.01.2020 відповідач листом №76/16.01-10/20 відмовив позивачу у доплаті страхового відшкодування по заявленому страховому випадку у зв`язку з тим, що позивачем не було викликано на місце ДТП працівників поліції,не було оформлено ДТП згідно діючого законодавства України а також не надано копію схеми ДТП, що складена представником патрульної поліції., тому страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 37 400, 00 грн, згідно п. 11.14 ч.1 Договору.

Позивач вважає відмову відповідача у доплаті страхового відшкодування необґрунтованою та безпідставною, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 193 700,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 979 Цивільного кодексу України та статтею 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про стахування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з частинами першою-третьою статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 ст. 988 Цивільного кодексу України передбачено, що, зокрема, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України "Про страхування" рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.2 Договору страхування, страховим випадком по КАСКО можуть бути втрата, знищення або пошкодження застрахованого ТЗ внаслідок: «Викрадення», «ДТП», «ПДТО», «Стихійне лихо», «Пожежа, вибух», «Падіння предметів, напад тварин».

В п. 2.2.2 вказаного договору зазначено, що ДТП - подія, що сталася під час руху застрахованого та/або іншого ТЗ, внаслідок якої завдані пошкодження застрахованому ТЗ, в тому числі під час перевезення застрахованого ТЗ іншими ТЗ, буксирування застрахованого ТЗ або застрахованим ТЗ.

Пунктом 10.3 Договору страхування сторони погодили дії страхувальника (водія) при настанні страхового випадку (події, що має ознаки страхового випадку), негайно повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи: при «ДТП» повідомити та викликати патрульну поліцію.

Згідно з п. 11.13 Договору страхування, страхувальник може скористатися правом не надавати страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, з урахуванням умов п.11.14 Частини 2 Договору.

Відповідно до п.п. 11.13.1 при настанні страхових випадків за ризиками «ДТП», «ПДТО», «Стихійне лихо», «Падіння предметів, напад тварин» (за умови відсутності учасників-третіх осіб), в результаті яких прогнозований розмір збитків по одному страховому випадку не перевищує відповідного Максимального розміру страхового відшкодування без документів компетентних органів згідно з Частиною 1 Договору. Якщо фактичний розмір збитку по одному страховому випадку за мінусом франшизи виявиться більшим, ніж Максимальний розмір страхового відшкодування без документів компетентних органів, і при цьому Страхувальник не надав довідку з компетентних органів, то Страховик не несе відповідальності за шкоду, розмір якої перевищує вказаний Максимальний розмір страхового відшкодування, і розраховує збиток на підставі умов Договору та виплачує Страхувальнику страхове відшкодування в межах зазначеного Максимального розміру страхового відшкодування.

В п. 11.15 договору страхування зазначено, у будь якому випадку, застосовуючи положення п. 11.13.1 та 11.13.2 Частини 2 Договору, Страхувальник самостійно на власник ризик приймає рішення щодо використання його права не надавати Страховику документи компетентних органів, які підтверджують настання страхового випадку, і щодо визначення Страхувальником у такому випадку прогнозованого розміру збитку в результаті настання страхового випадку.

Згідно з п. 11.14 Частини 1 Договору страхування, максимальний розмір страхового відшкодування без документів компетентних органів відповідно до п. 11.12. Частини 2 Договору страхування становить 5% від страхової суми КАСКО (ТЗ та ДО), але не менше 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 5 Частини 1 Договору страхування, страхова сума КАСКО (ТЗ та ДО) становить 748 000,00 грн.

Позивач в обґрунтування позову посилається на те, що ним було надано страховику всі передбачені договором страхування документи для виплати повного страхового відшкодування.

Однак, як вбачається з наявної в матеріалах справи заяви позивача від 04.10.2019 про настання випадку та виплату страхового відшкодування, позивачем не було заявлено про подію до підрозділу поліції чи МВС для оформлення ДТП у встановленому законом порядку.

Також суд не погоджується з твердженням позивача стосовно того, що ним було надано страховику довідку із поліції, оскільки Немирівським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було надано лише лист-відповідь на адвокатський запит, а не довідку Ф№2. Окрім того, в даному листі Немирівським відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області було зазначено про відсутність можливості надання довідки Ф №2 про дорожньо-транспортну пригоду за участю застрахованого автомобіля, у зв`язку з відсутністю звернень по лінії « 102» або безпосереднього письмового звернення до чергової частини підрозділу.

Таким чином, позивачем не надано суду доказів, що ним було виконано умови договору страхування та викликано на місце ДТП органи поліції для оформлення випадку згідно чинного законодавства та відповідно не надано відповідачу довідки поліції.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено необхідності доплати відповідачем позивачеві страхового відшкодування в розмірі 193 700, 00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Миколаївської міської ради Управління у справах фізичної культури і спорту до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягають.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за Миколаївською міською радою Управління у справах фізичної культури і спорту.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов