РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2020Справа № 910/4544/20
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю « Страхова компанія « ВІДІ - СТРАХУВАННЯ »

До Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО »

про стягнення 4768,70 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: ( без виклику )

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з додатковою відповідальністю « Страхова компанія « ВІДІ - СТРАХУВАННЯ » звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО » 4768,70 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2020 р. відкрите провадження у справі №910/4544/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

04.05.2020 р. через канцелярію суду представником відповідача поданий відзив на позовну заяву.

У вказаному відзиві останній просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на незаконність та необгрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без виклику учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2018 р. о 16 год. 01 хв. по вул. Київська в с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області трапилась дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля « Ford Transit » ( д.н. НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ), який був застрахований у позивача, згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.10.2017 р. № АС № 011058.

Дорожньо - транспортна пригода відбулася з вини водія автомобіля « Ford Transit » ( д.н. НОМЕР_2 ) - ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.10.2018 р. № 707/1942/18.

Згідно рахунку № ЕЛюС - 0018272 від 19.09.2018 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) становить 23177,42 грн., що також підтверджується актом виконаних робіт від 15.11.2018 р. № ЕЛюСА - 011915

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.10.2017 р. № АС № 011058, на підставі заяви страхувальника, рахунку № ЕЛюС - 0018272 від 19.09.2018 р., а також на підставі страхового акту від 02.11.2018 р. № 2340 товариство з додатковою відповідальністю « Страхова компанія « ВІДІ - СТРАХУВАННЯ » виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 23177,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 06.11.2018 р. № 7458.

Цивільно - правова відповідальність винної у ДТП особи за шкоду, завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля « Ford Transit » ( д.н. НОМЕР_2 ), згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР101980435 застрахована у відповідача ( приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО » ).

Відповідно до ч. 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо ) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 27 Закону України « Про страхування » та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Спір виник між сторонами у зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснив виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 16408,72 грн., у зв`язку з чим залишок недоплаченої суми за мінусом франшизи ( 2000,00 грн. ), яка передбачена полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР101980435 становить 4768,70 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає про те, що здійснив виплату саме оціненої шкоди, як це передбачено п. 22.1 ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », а саме на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку від 21.09.2018 р. № 4585, згідно якого вартість матеріального збитку становить 15349,98 грн.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів », у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів » страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом 18 ст. 9 Закону України « Про страхування » передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, спеціальні норми Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4, 32.7 статті 32 Закону).

Норма ч.1 ст.22 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні ».

Проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.

Згідно п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Згідно свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) рік випуску автомобіля - 2017, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди ( 03.09.2018 р. ) строк експлуатації зазначеного автомобіля не перевищував сім років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики передбачено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно автомобіля « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) в матеріалах справи відсутні.

Судом також не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) при визначенні розміру страхового відшкодування.

Натомість, судом встановлено, що згідно рахунку № ЕЛюС - 0018272 від 19.09.2018 р. та акту виконаних робіт від 15.11.2018 р. № ЕЛюСА - 011915 вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля « Lexus LX 450 » ( д.н. НОМЕР_1 ) становить 23177,42 грн.

Враховуючи, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, необхідно враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

Згідно п.1.6 Методики відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Суд вважає рахунок станції технічного обслуговування № ЕЛюС - 0018272 від 19.09.2018 р., та платіжне доручення від 06.11.2018 р. № 7458 належними доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач правомірно просить суд стянути з відповідача залишок недоплаченої суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4768,70 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО » ( 03150, м.Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю « Страхова компанія « ВІДІ - СТРАХУВАННЯ » ( 08131, Київська область, Києво - Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56, код 35429675 ) 4768 ( чотири тисячі сімсот шістдесят вісім ) грн. 70 коп. страхового відшкодування, 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук