ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/102/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглядаючи справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" (68600, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, ) до PLLC "VO-PARTNER" s.r.o. (Олд Грунті, 9-Б, Братислава, Словацька Республіка, ідентифікаційний номер організації (ICO): 35749750), представник в Україні адвокат Адвокатського об`єднання "Міжнародна юридична колегія" Селіванов Михайло Георгійович (65009, м. Одеса, вул. Генуезька, 24В)

про визнання недійсним договору від 28.05.2019 № 344 АТРР

Представники:

Від позивача - Яременко Ю.І. (довіреність від 23.12.2019 № Д/ЮС-78);

Від відповідача - не з`явився.

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до PLLC "VO-PARTNER" s.r.o. про визнання недійсним з моменту укладання Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на час підписання договору у заступника голови Правління ПрАТ "УДП" з зовнішньоекономічної діяльності та розвитку ОСОБА_1 фактично не було на це повноважень.

Ухвалою суду від 16.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 01.07.2020. Призначено додаткову дату на випадок відкладення підготовчого засідання 07.07.2020. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.07.2020. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Українське Дунайське пароплавство" у строк до 29.01.2020 надати у двох примірниках нотаріально засвідчений переклад на словацьку мову позовної заяви із доданими документами, даної ухвали суду. Надіслано судове доручення до компетентного іноземного органу - Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky (Ministry of Justice of the Slovak Republic) Odbor medzinбrodnйho prбva sъkromnйho a procesnйho (Private International Law Division) Zupnй nбmestie 13, 813 11 BRATISLAVA, Slovakia, щодо вручення документів по даній справі PLLC "VO-PARTNER" s.r.o. (Old Grunty 9B, Bratislava, Slovak Republic). Зупинено провадження у справі до 01.07.2020.

На адресу суду 12.03.2020 надійшло клопотання представника відповідача (PLLC "VO-PARTNER" s.r.o.) від 12.03.2020 (вх. № 6413/20 від 12.03.2020) про поновлення провадження та призначення дати розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 23.03.2020 провадження у справі № 916/102/20 поновлено, підготовче засідання призначено на 08.04.2020. Також, постановлено доручити Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області забезпечити проведення підготовчого засідання у справі № 916/102/20 в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою від 08.04.2020 задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на 27.04.2020, також постановлено провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції та доручено його проведення Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

27.04.2020 за вх. № 10310/20 до суду надійшло клопотання від Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням на території України з 12.03.2020 до 11.05.2020 карантину, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID- 19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема учасників справи та працівників суду.

Сторони в підготовче засідання 29.04.2020 не забезпечили явку своїх повноважних представників.

Протокольною ухвалою від 29.04.2020 задоволено клопотання позивача та відкладено підготовче засідання на 25.05.2020, також постановлено провести наступне судове засідання в режимі відеоконференції та доручено його проведення Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Підготовче засідання призначене на 25.05.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді на лікарняному з 06.05.2020, про що складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 09.06.2020 призначено підготовче засідання на 24.06.2020.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 17.06.2020 № 26353/20.

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Українське Дунайське пароплавство" (Судновласник) та компанією PLLC "VO-PARTNER" s.r.o. (Фрахтувальник) недійсним з моменту його укладання.

Відповідно до параграфу 1 Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР судновласник організовує круїзи на пасажирському судні "ВОЛГА" у 2020 році відповідно до розкладу, який додається (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно із Додатком № 1 до Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР місцем виконання договору є Passau, Vienna Nus., Budapest, Bratislava, Passau.

Параграфом 20 Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР, встановлено, що сторони повинні вирішувати всі спірні питання, що виникають за цим Договором, шляхом переговорів. Якщо такі суперечки не можуть бути вирішені мирним шляхом, вони вирішуються через Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду.

Відповідно до матеріалів позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство", відповідачем у справі є PLLC "VO-PARTNER" s.r.o., місцезнаходженням якої є Олд Грунті, 9-Б, Братислава, Словацька Республіка.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, - просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Параграфом 3 глави 2 Господарського процесуального кодексу України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Зі змісту частини першої статті 27 ГПК України випливає, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як встановлено вище, відповідачем у справі є PLLC "VO-PARTNER" s.r.o., місцезнаходженням якої є Олд Грунті, 9-Б, Братислава, Словацька Республіка, відтак суд враховує, що даний позов Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" повинен бути поданий останнім за місцем реєстрації відповідача.

Водночас за умовами частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною п`ятою статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судам, яким підсудна справа.

Аналіз зазначеного положення процесуального закону свідчить про те, що останнім передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

Водночас відповідно до частини першої статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Суд зазначає, що правила статті 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Так, згідно Додатку № 1 до Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР місцем виконання договору є Passau, Vienna Nus., Budapest, Bratislava, Passau, що унеможливлює застосування положень частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Крім того, відповідно до параграфу 20 Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР, сторони повинні вирішувати всі спірні питання, що виникають за цим Договором, шляхом переговорів. Якщо такі суперечки не можуть бути вирішені мирним шляхом, вони вирішуються через Окружний суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду.

Отже, сторони дійшли згоди щодо місця вирішення спорів за Договором від 28.05.2019 № 344 АТРР.

Частиною першою статті 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, а також відсутність доказів недійсності параграфу 20 Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР, суд дійшов висновку, що сторони передбачили договірну підсудність, яка повинна бути прийнята до уваги.

Суд не приймає твердження позивача щодо відсутності такого суду як Окружний суд Братислави District court of Bratislava (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka), з огляду на наступне.

Як вбачається загальнодоступної інформації, що міститься на сайті https://otvorenesudy.sk/courts/16?l=sk#contact, останньою підтверджено існування Окружного (районного) суду Братислава IV (Okresny sud Bratislava IV), який знаходиться за адресою - Saratovska 1/A, 844 54 BRATISLAVA IV.

Суд вважає, що параграфом 20 Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР, сторони домовились щодо підсудності та регламенту, за яким має вирішуватися всі спірні питання, що виникають за цим Договором - Окружний (районний) суд Братислави (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka), а незначні помилки сторін у назві судової установи, не є підставою для твердження про відсутності суду, який визначений параграфом 20 Договору.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на статті 38, 39 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", якою встановлено, що спори які виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судам України, відповідно до наступного.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 ГПК України).

Частиною першою статті 366 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Разом з тим, у розгляді справ у спорах за участю іноземних підприємств і організацій господарським судам України слід виходити із встановленої ст. 11 ГПК України пріоритетності застосування правил міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо правил, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право", підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

При цьому, ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" встановлено, що підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, крім справ, що стосуються укладення, зміни, розірвання та виконання договорів у рамках державно-приватного партнерства, укладених Кабінетом Міністрів України, згідно з якими нерухоме майно є об`єктом такого партнерства, а спір не стосується виникнення, припинення та реєстрації речових прав на такий об`єкт; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов`язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов`язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Матеріали справи не містять доказів того, що на території України знаходяться філії або представництва іноземної юридичної особи - PLLC "VO- PARTNER" s.r.o.

Окрім того, Договір від 28.05.2019 № 344 АТРР не містить відомостей про його укладення на території України.

Позивачем не наведено випадків, визначених у статтях 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право", які свідчили б про підсудність заявленого ним позову судам України.

А відтак, спір про визнання недійсним договору не підлягає розгляду господарськими судами та має розглядатися Okresny sud Bratislava IV (Saratovska 1/A, 844 54 Dubravka) відповідно до процедури та регламенту суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 916/102/20 у зв`язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 231, статтями 232, 233, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 916/102/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" до PLLC "VO-PARTNER" s.r.o. про визнання недійсним з моменту укладання Договору від 28.05.2019 № 344 АТРР.

2. Повернути з Державного бюджету України (УК у м. Одесі/Приморський р-н/ 22030101, , Казначейство України (ЕАП), р/р UA3015008, МФО 899998, КБК 22030101) на користь Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" (68600, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28, ) 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору, сплата якого підтверджується платіжними дорученнями від 17.12.2019 № LGF1696 на суму 1 921,00 грн. та від 08.01.2020 № LGF12 на суму 181,00 грн., оригінали яких знаходяться в матеріалах справи № 916/102/20.

Ухвала набрала законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" цього кодексу.

Повний текст ухвали складено 25.06.2020.

Суддя Ю.А. Шаратов