ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Справа № 902/657/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації та Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року (повний текст складено 31.01.2020) у справі № 902/657/19 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом Релігійної громади Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району

до Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації

до Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України"

про визнання незаконним та скасування наказу, а також про скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року у справі №902/657/19 позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано Наказ начальника управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації №37 від 02.04.2019 про реєстрацію статуту релігійної громади (парафії) смт Вапнярка Томашпільського району епархії Української Православної Церкви (у новій редакції).

Визнано незаконною реєстраційну дію "Включення відомостей про юридичну особу" від 08.04.2019, номер запису 1 000617.

Закрито провадження у справі в частині вимоги про скасування реєстраційної дії "Включення відомостей про юридичну особу" від 08.04.2019, номер запису 1 000617.

У задоволенні позову щодо визнання незаконною та скасування реєстраційної дії "Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)" від 06.09.2019 року, якою скасовано реєстраційні дії: включення відомостей про юридичну особу-релігійну громаду парафії смт Вапнярка Томашпільський район єпархії УПЦ до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи - релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" відмовлено. Витрати зі сплати судового збору за цією позовною вимогою залишено за позивачем.

Визнано незаконною та скасувано реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" від 12.09.2019 року, якою внесено зміни до відомостей про юридичну особу позивача (), а саме змінено назву місцезнаходження та керівника юридичної особи.

Присуджено до стягнення з Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" на користь Релігійної громади Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області 2881,5 грн судового збору.

Присуджено до стягнення з Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації на користь Релігійної громади Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області 2881,5 грн судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Крім того, Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

Також просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 16 січня 2020 року про відмову у заміні сторони у справі правонаступником та постановити нову ухвалу, якою здійснити процесуальне правонаступництво та замінити позивача у справі №902/657/19 Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області з керівником - Малетич Йосиф Кирилович, , поштова адреса: 24240, Вінницька область, Томашпільський район, смт. Вапнярка, вул. Островського, 3, на правонаступника - Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", в особі керівника - Поврозника Сергія Петровича, , поштова адреса: 24240, Вінницька область, Томашпільський район, смт. Вапнярка, вул. Чайковського, 13.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянти посилаються на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року у справі №902/657/19. Встановлено строк позивачу та відповідачу-2 для подання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2020 у справі №902/657/19 поновлено Релігійній організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року у справі №902/657/19. Об`єднано апеляційні скарги Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" та Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Призначено справу №902/657/19 до розгляду на "25" травня 2020 р. об 11:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 в залі судових засідань № 4. Зупинено дію рішення Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року у справі №902/657/19 до його перегляду в апеляційному порядку. Встановлено позивачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду в суді апеляційної інстанції. Запропоновано сторонам подати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд апеляційних скарг за їх відсутності за наявними в справі матеріалами.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації (відповідач-1) задоволити та скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 21.01.2020 в частині задоволення позовних вимог, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі №902/657/19 оголошено перерву в судовому засіданні до "22" червня 2020 р. о 11:00 год. Даною ухвалою постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції та доручити забезпечення її проведення Тульчинському районному суду Вінницької області (23600, Вінницька обл., Тульчинський р-н, м. Тульчин, вул. Перемоги, буд. 16).

В судове засідання представники сторін не з`явились. При цьому, від Тульчинського районного суду Вінницької області на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов лист вих.№ 01-29/21/2020 від 22.06.2020, в якому зазначено, що в судове засідання по справі №902/657/19 до Тульчинського районного суду Вінницької області з`явились представники позивача - Малетич Й.К., адвокат Дунаєв І.В., представник відповідача 1 - Салецький І.О., представник відповідача 2 - Чудак В.Д. Однак, у зв`язку з підтвердженням захворювання на коронавірус в Тульчинському районному суді Вінницької області тимчасово обмежений доступ до приміщення суду всіх відвідувачів та учасників процесу.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що в судовому засіданні 25.05.2020 було закінчено з`ясування обставин та перевірку їх доказами та оголошено перерву для переходу до судових дебатів, беручи до уваги те, що всі учасники справи висловили свої правові позиції щодо даного спору, а також те, що ухвалою апеляційного суду від 25.05.2020 явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників позивача та відповідачів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Релігійну організацію "Релігійна громада Української Православної Церкви смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області" як юридичну особу зареєстровано 20.02.1992, про що внесено запис №0000547 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.08.2015, Ідентифікаційний код - 39986060, керівник - Малетич Йосиф Кирилович (а.с.26-27, т.1).

03 лютого 2019 року у храмі Св. Апостола Андрія Первозванного було проведено парафіяльні збори релігійної організації Св. Апостола Андрія Первозванного (присутні 159 осіб), за результатами яких складено протокол №1. Серед питань порядку денного, у тому числі, було вирішено: висловити від імені релігійної громади вірність Українській Православній Церкві на чолі з Предстоятилем - Блаженнійшим Онуфрієм та підтримати рішення Архієрейського Собору УПЦ від 13.11.2018 та Священного Синоду УПЦ від 07.12.2018 (т.1, а.с.30-34).

На підставі вказаного протоколу зборів начальнику Управління у справах національностей та релігій обласної державної адміністрації Салецькому І.О. направлено лист із проханням долучити цей протокол та реєстр членів парафіяльних зборів до реєстраційної справи (т.1, а.с.35).

Листом від 05.03.2019 №03-13/207 Релігійну громаду (парафії) смт. Вапнярка Томашпільського району Української Православної Церкви повідомлено про те, що звернення та додані до нього матеріали Управлінням у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації взято до уваги та долучено до справи (т.1, а.с.105).

В лютому 2019 року Малетичу Й.К. ініціативною групою у кількості 12 осіб вручено лист, відповідно до якого він запрошувався на збори релігійної громади Св. Апостола Андрія Первозванного , які заплановано на 02.03.2019 о 15.00 год, з питання переходу до Православної Церкви України. У вказаному листі також містилося прохання надати голові зборів діючий статут релігійної громади храму Св. Андрія Первозванного (т.1, а.с.36).

02 березня 2019 року у будинку культури смт Вапнярка відбулися загальні збори релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви (присутні 343 особи). На вказаних зборах було, зокрема, прийнято рішення змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви, перейти у канонічне підпорядкування Православної Церкви України, змінити назву релігійної громади на: "Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" та прийняти статут релігійної громади у новій редакції. Вказане рішення разом із іншими були оформлені протоколом №1 (т.1, а.с.37-39).

Після проведення загальних зборів від 02.03.2019 голова загальних зборів Штуль С.С. звернувся до начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації Салецького І.М. із заявою від 02.03.2019 та переліком документів з метою реєстрації статуту релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви у новій редакції у зв`язку із зміною підлеглості у канонічних та організаційних питаннях, приєднанням до ПЦУ та зміною назви релігійної громади (т.1, а.с.124).

02 квітня 2019 року начальником Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації Салецьким І.М. винесено наказ №37 "Про реєстрацію статуту релігійної громади (парафії) смт Вапнярка Томашпільського району єпархії Української Православної Церкви (у новій редакції)", про що надіслано відповідне повідомлення заявнику (т.1, а.с.168).

08 квітня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0000617 про юридичну особу - Релігійну організацію "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", ідентифікаційний код - 25507533, керівник - Качарай Олег Ярославович (т.1, а.с.182).

06 вересня 2019 року державним реєстратором з релігійних питань Салецьким І.О. проведено реєстраційну дію "Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)" (т.1, а.с.190), за результатами якої скасовано реєстраційні дії: включення відомостей про юридичну особу-релігійну громаду парафії смт Вапнярка Томашпільський район єпархії УПЦ до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи - релігійної організації "Релігійна громада Святого апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України".

12 вересня 2019 року державним реєстратором Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації Салецьким І.О. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зміна повного найменування, зміна скороченого найменування, зміна місцезнаходження, зміна керівника. А саме внесено такі дані: назва - Релігійна організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", ідентифікаційний код - 39986060, керівник - Поврозник Сергій Петрович , місцезнаходження: 24240, Вінницька область, Томашпільський район , смт Вапнярка, вул. Чайковського, 13 (т.2, а.с.25-29).

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що наказ №37 "Про реєстрацію статуту релігійної громади (парафії) смт Вапнярка Томашпільського району єпархії Української Православної Церкви (у новій редакції)" винесений з порушенням норм чинного законодавства, Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області звернулася до господарського суду з позовом до Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації та Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" про визнання незаконним та скасування даного наказу, а також про скасування реєстраційних дій, вчинених як наслідок після реєстрації статуту релігійної громади у новій редакції.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", релігійні організації в України утворюються з метою задоволення релігійних потреб громадян сповідувати і поширювати віру і діють відповідно до своєї ієрархічної та інституційної структури, обирають, призначають і замінюють персонал згідно із своїми статутами. Релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Згідно зі ст.8 цього Закону релігійна громада є місцевою релігійною організацією віруючих громадян одного й того самого культу, віросповідання, напряму, течії або толку, які добровільно об`єдналися з метою спільного задоволення релігійних потреб. Членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення, а також на вимогах статуту (положення) релігійної громади. Релігійна громада на власний розсуд приймає нових та виключає існуючих членів громади у порядку, встановленому її статутом (положенням). Держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і вільну зміну цієї підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту засвідчується підписами членів відповідної релігійної громади, які підтримали таке рішення. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 цього Закону. Зміна підлеглості релігійної громади не впливає на зміст права власності та інших речових прав такої релігійної громади, крім випадку, встановленого статтею 18 цього Закону. Частина громади, не згідна з рішенням про зміну підлеглості, має право утворити нову релігійну громаду і укласти договір про порядок користування культовою будівлею і майном з їхнім власником (користувачем). Повідомлення державних органів про утворення релігійної громади не є обов`язковим.

За правилами, встановленими статтею 12 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", відомості, зокрема, про вид релігійної організації, її віросповідну приналежність і місцезнаходження повинні міститися у статуті (положенні) релігійної організації, який (як і зміни до нього) підлягає реєстрації в порядку, встановленому статтею 14 вказаного Закону.

Тобто, законодавець визначив, що рішення про зміну підлеглості релігійної організації має бути відображено у статуті шляхом внесення відповідних змін у порядку, встановленому ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 2 зміна підлеглості на підставі прийнятого рішення була відображена у новій редакції статуту, який було подано для реєстрації.

Частиною 3 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" передбачено, що для реєстрації статуту (положення) релігійної громади у новій редакції до органу реєстрації подаються:

1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади;

2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.

До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються:

1) належним чином засвідчена копія протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів;

2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились), та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалося) (ч.4 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").

Як встановлено судами обох інстанцій, заяву про реєстрацію статуту релігійної громади у новій редакції від імені релігійної громади подав громадянин Штуль С.С. (т.1, а.с.124), тоді як відповідно до рішення загальних зборів релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви (по восьмому питанню), оформленого протоколом №1 від 02.03.2019 (т.1, а.с.37-39), саме голову парафіяльних зборів Качарая О.Я. було уповноважено звернутися до Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації (відповідача 1) для реєстрації статуту та відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повноважень Штуля С.С. як керівника чи повноважної особи для відповідного звернення щодо реєстрації нової редакції статуту, що в свою чергу свідчить про недотримання порядку реєстрації статуту у новій редакції, передбаченого ч.3 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Також п.1 ч.4 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" вимагає подати органу реєстрації належним чином засвідчену копію протоколу загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положенні) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів.

До матеріалів справи додано протокол №1 від 02.03.2019 загальних зборів релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви, належність засвідчення якого при поданні реєстраційному органу сторонами не оспорюється, разом із додатком №1 "Список членів релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви, присутніх на загальних зборах щодо зміни підлеглості, внесення змін до Статуту Парафії та перевибори керівного органу" від 02.03.2019. Однак, вказаний додаток містить посилання не на протокол №1, а протокол №3, тоді як матеріали справи не містять жодних протоколів зборів під №3.

Таким чином, наданий відповідачу 1 список осіб не підтверджує кількість учасників зборів, які оформлені протоколом №1 від 02.03.2019, а тому не відповідає п.1 ч.4 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

При цьому, судом першої інстанції вірно не взято до уваги подані для реєстрації статуту у новій редакції списки прихожан релігійної громади храму Святого Апостола Андрія Первозванного, які не були присутні на загальних зборах релігійної громади 02.03.2019 та підтримують рішення зборів, оскільки такі списки не вимагаються положеннями ч.4 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Крім того, судами обох інстанцій встановлено, що при поданні відповідачем 2 документів для реєстрації статуту у новій редакції останнім не було дотримано положень п.2 ч.4 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", а саме, відповідачем 2 не було подано належним чином засвідчену копію чинної редакції статуту з відміткою про державну реєстрацію, а також оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації.

Так, в поданій на реєстрацію копії статуту в чинній редакції (т.1, а.с.97-98), апеляційним судом не встановлено такого реквізиту як відмітка про реєстрацію статуту. В п.23 цього статуту відсутні дані щодо реєстрації, тоді як копія статуту, долучена позивачем до позовної заяви (т.1, а.с.11-14), таку відмітку містить.

При цьому, в порушення вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку №55, Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року №1000/5, дана копія статуту не містить необхідних відміток, які б вказували на її належне засвідчення.

Більше того, відповідач 2 не міг особисто завірити дану копію статуту, оскільки його оригінал знаходиться у позивача. Натомість, отримані судом листи на вимогу ухвали місцевого господарського суду із Державного архіву Вінницької області (т.2, а.с. 20-21) вказують на те, що копії статуту в чинній редакції отримано Качараєм Олексієм безпосередньо із архіву.

Також відповідачем 2, в порушення вимог п.2 ч.4 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", у якості додатку до заяви не подано до Управління реєстрації оригінал свідоцтва про реєстрацію статуту від 20.02.1992 №342.

Як встановлено судами обох інстанцій, оригінал свідоцтва знаходиться у позивача, а оскільки такий документ існує, то мав би бути поданий у оригіналі для реєстрації статуту у новій редакції. При цьому, про існування вказаного свідоцтва відповідачу 1 було відомо ще з 2015 року, з моменту коли Малетич Й.К. звертався за вчиненням реєстраційних дій про включення відомостей про юридичну особу.

Доводи відповідача 1 про те, що свідоцтво не є обов`язковим документом, на підставі якого у тому числі проводиться реєстрація статуту у новій редакції, оскільки чинним законодавством не передбачено видачу такого документу, є безпідставними, оскільки приписами п.2 ч.4 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" встановлено обов`язковість подання такого документи у разі, якщо він видавався.

Як вбачається з матеріалів справи, такий документ видавався і об`єктивно існує, відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що його наявність в силу закону під час реєстрації змін до статуту є обов`язковою.

Також слід окремо звернути увагу на зміст деяких положень протоколу №1 від 02.03.2019 загальних зборів релігійної громади (парафії) пгт Вапнярка Томашпільського району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви, а саме на рішення прийняте по 5 питанню, згідно якого ухвалено змінити підлеглість у канонічних та організаційних питаннях релігійної громади (парафії) пгт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької єпархії Української Православної Церкви, змінити назву релігійної громади на: "Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" та прийняти статут релігійної громади у новій редакції. У розрізі вказаного питання голоси присутніх на зборах розподілилися наступним чином: "ЗА" - 343, "ПРОТИ" - 343, "УТРИМАЛИСЬ" -343.

В той же час, положеннями ч.4 ст.8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначено, що рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянтів, що суд першої інстанції надав оцінку правомірності рішенню, оформленого вказаним протоколом, оскільки суд першої інстанції лише звернув увагу на незрозумілість критерій, якими керувався відповідач 1 щодо визначення кількості осіб загальних зборів (дві третини), які підтримали рішення про зміну підлеглості, а які утримались та були проти, адже законодавець однозначно визначив критерії для зміни підлеглості саме у кількісному вираженні від голосів присутніх на зборах. Відтак, залишити поза увагою чи не перевірити, або не уточнити дану обставину щодо вираження фактичної волі усієї релігійної організації, на думу суду, суперечить вимогам ч.4 ст.8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

З огляду на викладене, місцевий господарський суд вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що вищезазначені недоліки щодо оформлення документів, повноважності особи, яка подала вказані документі, змісту протоколу загальних зборів у процедурі подання документів для реєстрації статуту релігійної організації у новій редакції вказують на відсутність правових підстав для її здійснення.

Слід зазначити, що законодавець в ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" визначив алгоритм дій органу, що реалізує державну політику у сфері релігії. Так, у відповідності до ч.17 ст.14 даного Закону у разі подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, а також обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим неповного переліку документів, визначеного у цій статті, та/або оформлення їх без дотримання встановлених вимог, відсутності у статуті (положенні) релігійної організації відомостей, встановлених частиною третьою статті 12 цього Закону, релігійній організації пропонується у межах строків, встановлених цим Законом, усунути виявлені недоліки.

При цьому, у разі якщо релігійна організація не усунула виявлені недоліки протягом встановлених строків, всі документи, які надійшли до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері релігії, обласної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Автономній Республіці Крим - до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, крім заяви про реєстрацію статуту (положення) релігійної організації (змін до них), повертаються їй супровідним листом із роз`ясненням причин такого повернення (ч.18 ст.14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").

З огляду на системний аналіз положень ст.8, 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", а також на сукупність наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач 1 мав більше ніж достатньо правових підстав для повернення поданих йому на реєстрацію документів. Натомість, залишаючи поза увагою вказані недоліки, відповідач 1 провів реєстрацію статуту відповідача 2 у новій редакції, чим порушив вимоги норм наведеного вище нормативно-правового акту.

Згідно із статтею 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що оскаржуваний наказ начальника Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації Салецького І.М. №37 "Про реєстрацію статуту релігійної громади (парафії) смт Вапнярка Томашпільського району єпархії Української Православної Церкви (у новій редакції)" від 02.04.2019 суперечить положенням чинного законодавства, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для визнання його незаконним та скасування та, відповідно, задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо розбіжностей у найменуванні позивача, як релігійної організації, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які містилися у ньому станом на момент звернення з позовом до суду, та за змістом первинної редакції статуту, на що звертає увагу в апеляційній скарзі відповідач 2, то колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана невідповідність у найменуванні у різних документах усувається під час оцінки наявних у справі доказів в їх сукупності.

Так, відповідач 2 посилається на те, що статут у попередній редакції не є установчим документом позивача, оскільки є статутом релігійної громади (парафії) смт Вапнярка Томашпільського району єпархії Української Православної Церкви, тоді як позивачем у справі є Релігійна громада Української Православної Церкви смт Вапнярка Томашпілського району Вінницької області.

Однак, оцінюючи в сукупності п.23 статуту у первинній редакції (т.1, а.с.14), свідоцтво про реєстрацію статуту від 20.02.1992 №342 (т.1, а.с.15), довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1, а.с.26-27), рішення про реєстрацію статутів релігійних громад від 20.02.1992 №38, не зважаючи на відмінності назв релігійної громади у вказаних документах, однак з огляду на чітке співпадіння дат реєстрації статуту та відсилання документів один до одного, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом, що вказані документи стосуються саме позивача.

При цьому, наявність у назві релігійної громади, що міститься у попередній редакції статуту слів "парафії" та "епархії" лише вказують на її адміністративно-територіальне розташування у церковному устрої і не мають відношення до найменування, що в свою чергу пояснюється змістом типового Статуту про управління Української Православної Церкви (т.1, а.с.17-24). Більше того, апелянтами не надано доказів існування в смт Вапнярка іншої релігійної громади, якій би належали вказані правовстановлюючі документи, оригінали яких до того ж знаходяться саме у позивача.

Разом з тим, посилання апелянтів на те, що Малетич Й.К. ніколи не призначався і не обирався керівником Релігійної громади Української Православної Церкви смт Вапнярка Томашпільського району, є безпідставними та спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань (т.1, а.с.26), яка була чинною на момент звернення позивача з позовом до суду, згідно якої керівником цієї релігійної громади є Малетич Й.К .

В даному випадку, суд виходить із достовірності вказаних відомостей в силу вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", відповідно до якої якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Надаючи оцінку законності вчинених згодом реєстраційних дій: "Включення відомостей про юридичну особу" від 08.04.2019, номер запису 1 000617; "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи" від 12.09.2019 року, якою внесено зміни до відомостей про юридичну особу позивача (), а саме змінено назву місцезнаходження та керівника юридичної особи, місцевий господарський суд встановивши, що фактично ці дії були вчинені як наслідок від незаконної реєстрації статуту відповідача 2 у новій редакції, прийшов до правильного висновку, що вони також підлягають визнанню незаконними та скасуванню.

Встановлення у причинно-наслідковому зв`язку незаконності такого елемента, як причина, у свою чергу спричиняє незаконність породжених причиною наслідків.

Водночас, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо скасування такої реєстраційної дії як "Включення відомостей про юридичну особу" від 08.04.2019, номер запису 1 000617, на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки така реєстраційна дія самостійно була скасована державним реєстратором з релігійних питань з власної ініціативи 06.09.2019 (т.1, а.с.190), а тому господарський спір у цій частині відсутній.

Стосовно позовних вимог щодо визнання незаконною та скасування реєстраційної дії "Скасування реєстраційної дії (для виправлення помилок)" від 06.09.2019 року, якою скасовано реєстраційні дії: включення відомостей про юридичну особу-релігійну громаду парафії смт Вапнярка Томашпільський район єпархії УПЦ до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та реєстрацію змін до установчих документів в частині зміни найменування, місцезнаходження та керівника юридичної особи - релігійної організації "Релігійна громада Святого апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", то місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, оскільки в даному випадку реєстратор з питань релігій правомірно та обґрунтовано скористався механізмом визначеним ст.32 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для виправлення відповідної помилки, виявивши подвійну реєстрацію однієї релігійної громади за різними ідентифікаційними кодами і вказана реєстраційна дія жодним чином не порушує прав позивача.

При цьому, посилання скаржників на те, що даний спір не підсудний господарському суду, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Як вбачається, даний спір виник унаслідок реалізації особистих немайнових прав членів релігійної громади, стосується питань участі у створенні та діяльності релігійної громади, зміни канонічного підпорядкування та внесення відповідних змін до статуту, тобто має приватно-правовий характер. Водночас, до суб`єктного складу у даній справі входить позивач, як юридична особа, та відповідачі, як юридичні особи, що в свою чергу свідчить про підсудність даного спору господарському суду.

Крім того, судом першої інстанції вірно взято до уваги ряд правових позицій Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 по справі №910/8132/19, Касаційного адміністративного суду у складі ВС у постанові від 08.11.2019 по справі №807/2297/15, Касаційного господарського суду у складі ВС у постанові від 19.06.2018 по справі №905/3377/15, у яких жодним чином не йдеться про те, що спір щодо зміни канонічного підпорядкування релігійної громади не підлягає розгляду у судах загальної юрисдикції з підстав відокремлення держави від церкви. Натомість, навпаки у постанові Великої Палати Верховного Суду йдеться про те, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, стосуються питань участі позивача у створенні та діяльності релігійної громади, а відтак Велика Палата Верховного Суду вважає, що такі правовідносини є тісно пов`язаними з правовідносинами щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації, а юрисдикцію спорів, що виникають з таких правовідносин, також слід визначати відповідно до частини двадцять першої статті 14, частини другої статті 15 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" з врахуванням суб`єктного складу.

Щодо посилання скаржника - Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" на те, що суд першої інстанції в порушенням норм процесуального права відмовив в задоволенні клопотання про заміну сторони правонаступником шляхом постановлення протокольної ухвали, без прийняття окремого процесуального документа та виходу до нарадчої кімнати, із занесення її до протоколу судового засідання, то колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 січня 2020 року відповідач 2 звернувся до суду з клопотанням про заміну сторони правонаступником, в якій просив суд здійснити заміну позивача у справі №902/657/19 Релігійна громада Української Православної Церкви смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області на правонаступника - Релігійна організація "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України", мотивуючи своє клопотання тим, що позивач та відповідач 2 фактично є однією і тією ж релігійною громадою.

Відповідно до ч.1 ст.52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи викладене та зважаючи на предмет спору у даній справі, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності правових підстав для заміни сторони у справі правонаступником, оскільки це питання є похідним від правовідносин, які зумовили таке правонаступництво і є первинними. А оскільки предметом позову є оскарження наказу та реєстраційних дій, на підставі яких було зареєстровано статут у новій редакції, у якому зазначено що відповідач 2 є правонаступником позивача, вирішення спору по суті має передувати вирішенню такого питання, як правонаступництво сторони. Фактично вирішення спору по суті та вирішення клопотання про правонаступництво перебувають у причинно-наслідковому зв`язку.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Передбачений ч.1 ст.255 ГПК України перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Водночас, у п.26 ч.1 ст.255 ГПК України вказано, що окремо від рішення суду переглядається ухвала про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

За приписами ч.2 ст.232 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно з ч.3 ст.52 ГПК України про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Отже, постановивши протокольну ухвалу про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд першої інстанції порушив норми процесуального законодавства.

При постановленні ухвали окремим документом, а не шляхом занесення до протоколу судового засідання, суд має дотримуватись вимог ст.233 ГПК України і викласти таку ухвалу у відповідності до ст.234 ГПК України. Насамперед, у письмовій ухвалі наводяться мотиви, з яких суд дійшов висновків та закону, яким керувався суд постановляючи ухвалу.

В даному випадку, з протоколу судового засідання від 20.01.2020 вбачається, що суддя після того, як заслухав зміст клопотання та заперечення представника позивача проти даного клопотання, відмовив в його задоволенні, констатувавши відсутність, визначених ст.52 ГПК України, підстав для заміни сторони її правонаступником.

При цьому, приймаючи ухвалу про відмову у заміні учасника справи його правонаступником, місцевий господарський суд не роз`яснив учасникам справи строк та порядок її оскарження.

За загальним правилом ч.4 ст.233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Відповідно до ч.5 ст.233 ГПК України, ухвали суду, постановлені окремим документом, підписуються суддею (суддями) і приєднуються до справи. Ухвали, постановлені судом, не виходячи до нарадчої кімнати, заносяться до протоколу судового засідання.

З протоколу судового засідання вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати.

Враховуючи, що ухвала суду про заміну чи відмову у заміні сторони у справі може бути оскаржена окремо від рішення суду першої інстанції, то апеляційний суд вважає, що дана ухвала має бути оформлена окремим документом та постановлена в нарадчій кімнаті.

Виходячи з викладеного, судова колегія погоджується з доводами апелянта (відповідача 2), що місцевий господарський суд помилково відмовив у вказаному клопотанні шляхом постановлення протокольної ухвали не виходячи до нарадчої кімнати.

Разом з тим, як вже зазначалося вище, згідно п.26 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду переглядається ухвала про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження. Тобто, законодавець чітко виокремив випадки, в яких може бути оскаржено або конкретну процесуальну дію, або таку конкретну дію і відмову в її вчиненні, при цьому, право на оскарження ухвали не ставиться в залежність від того постановлена дана ухвала у письмовій (як окремий документ) чи протокольній формі.

Відтак, апелянт (відповідач 2) не був позбавлений права оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку, а в подальшому не погоджуючись з постановленим судом апеляційної інстанції судовим рішенням, оскаржити його в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.287 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Оскільки, вищезазначені порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи, та враховуючи, що скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Управління у справах національностей та релігій Вінницької облдержадміністрації та Релігійної організації "Релігійна громада Святого Апостола Андрія Первозванного смт. Вапнярка Томашпільського району Православної Церкви України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 21 січня 2020 року у справі №902/657/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №902/657/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "24" червня 2020 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.