ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/402/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/402/20 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: акціонерного товариства «Українська залізниця» /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, e-mail: / в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» /, 84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22/

до відповідача: державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /, адреса - 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6,mail: /

про стягнення штрафу в розмірі 175 200,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином

В С Т А Н О В И В:

17.02.2020 року акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 421/20) до державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення штрафу в розмірі 175 200,00 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на нестачу товару, який відправлявся відповідачем до станції Авдіївка згідно із накладними.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 6, 24, 118, 122 Статуту залізниць України, п. 5.5. розділу 4 Правил перевезення вантажів.

Ухвалою господарського суду від 19.02.2020 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/402/20. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін призначено на 11.03.2020 р. Окрім того, в ухвалі господарський суд встановив відповідачу та позивачу строк для подання до суду відзиву на позов та відповіді на відзив відповідно.

05.03.2020р. за вх. № 5925/20 господарським судом отримано клопотання в порядку статей 169,170 ГПК України, в якому позивач просить суд у разі отримання судом відзиву на позовну заяву перенести розгляд справи на іншу дату та надати позивачу строк для ознайомлення з відзивом і надання відповіді на відзив. У разі ненадання відзиву відповідачем, просить суд розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника позивача.

У судовому засіданні 11.03.2020 року представником відповідача заявлено усне клопотання про поновлення строків надання відзиву на позовну заяву, у зв`язку із великою навантаженністю відповідача та відсутністю можливості надати до суду необхідні документи. Суд протокольно задовольнив клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов та залучив відзив до матеріалів справи. Крім того, суд протокольно ухвалив відкласти розгляд справи на 08.04.2020р. о 11:00 враховуючи клопотання позивача від 05.03.2020р. за вх. № 5925/20, представник відповідача не заперечував проти відкладення судового засідання.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 6279/20 представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту зазначення ДП «МТП «Чорноморськ» невірної маси вантажу у перевізному документі, у зв`язку з цим відповідач просить суд у задоволенні позовної заяви акціонерного товариства «Українська залізницяв особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» відмовити у повному обсязі обґрунтовуючи це наступним.

По-перше, відповідач зазначає, що відповідно до п. 3.5. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом МУ від 31.07.2012 № 442, результати зважування на електронних ЗВВТ повинні видаватися у друкованому вигляді, для чого конструкція вагопроцесора має передбачати можливість підключення до нього друкувального пристрою. Однак, позивачем не надано до суду друковані результати зважування згідно п. 3.5 вищезазначеної інструкції.

По-друге, згідно з п. 22 Правил видачі вантажів приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до накладної, зважування на станції відправлення проводилось на електронних вагах. Натомість, зважування на станції призначення проводилось на тензовагах, що відрізняються інженерно-технічними особливостями. Оскільки фактично зважування вантажу на станціях відбувалось на вагах різного типу та різними способами, відповідач вважає, що виявлена при переважуванні спірного вантажу на тензометричних вагах різниця не може свідчити про неправильне зазначення маси вантажу.

По-третє, як обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на Книгу обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, як на доказ, виявленої розбіжності фактичної маси. Проте, відповідач вважає, що результати зважування спірного вагону, що відображені у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, не можуть вважатися належним та допустимими доказам.

30.03.2020 року господарським судом отримано відповідь на відзив за вх. № 7956/20, в якому представник позивача не погоджується з обставинами викладеними у відзиві на позов, та зазначає при цьому наступне.

По-перше, щодо зважування спірних вагонів та несанкціонованої зміни ваги вантажу під час транспортування шляхом несанкціонованого втручання, позивач вказує, що відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України: «На станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах. передбачених Правилами».

Згідно з положеннями ст. 30 Статуту при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем.

Позивач зазначає, що невідповідність маси вантажу по станції Авдіївка була виявлена не у всіх вагонах, а лише в 3 з них - № 60360310, № 56965429, № 56062607. Це можна пояснити тим, що ваги на яких проводилось зважування спірних вагонів по станції Авдіївка є власністю вантажоодержувача ПРАТ «Авідіївський коксохімічний завод» і результати зважування вагонів в друкованому вигляді знаходяться у власника ваг, і були витребувані позивачем та надаються до матеріалів справи, що спростовують зазначені відповідачем доводи.

Крім того, п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 регламентує наступне: «Вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної в трати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах (мінеральне паливо). Саме тому залізниця фіксує результати зважування в Книзі обліку контрольній переважувань, та надала витяг з неї в електронному вигляді лише по тім вагонам, в яких при зважуванні була виявлена невідповідність маси вантажу в бік зменшення, яка перевищувала 1% (для мінерального палива, до якого відноситься вугілля кам`яне) від маси нетто вантажу (для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки) зазначеної в перевізних документах і по яким були складені комерційні акти №№ 482803/226, 482803/227, 482803/228.

Зауваження відповідача щодо несанкціонованої зміни ваги вантажу під час транспортування в одному із напіввагонів шляхом несанкціонованого втручання, позивач вважає лише припущеннями відповідача, які не заслуговують на увагу і не підтверджені відповідними доказами, а також спростовуються наданими позивачем комерційними актами №№ 482803/226, 482803/227, 482803/228 станції Авдіївка в розділі Д яких зазначена наступна інформація, підтверджена представником вантажоодержувача:

«... Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно закриті, течі вантажу не має. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20-30 см, розрівняна, маркована вапном...».

Таким чином, будь-які сліди несанкціонованого втручання (виїмки, заглиблення, порушення маркування, тощо) на поверхні вантажу у всіх спірних вагонах відсутні, поверхня вантажу маркована вапном, що відповідає інформації зазначеній відповідачем в графі 20 накладних №41976689 та №41974692.

По-друге, щодо посилання позивача на Книгу обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, як на доказ виявленої розбіжності фактичної маси, позивач зазначає таке. Результати зважування вагонів № 60360310, № 56965429 № 56062607 були зафіксовані залізницею в Книзі обліку контрольних переважувань та комерційних актах №№ 482803/226, 482803/227, 482803/228 і надані з позовною заявою в друкованому вигляді. Правильність визначення ваги в спірних вагонах по станції Авдіївка окрім працівників залізниці своїм підписом в Книзі обліку контрольних переважувань та комерційних актах підтвердив представника вантажоодержувача - прийомоздавальник ПРАТ «Авідіївський коксохімічний завод» Штевніна Н.В.

Надана відповідачем разом з відзивом на позовну заяву копія технічного паспорту ЗВВТ ВВ-7419 в пункті 3 технічних характеристик містить наступну інформацію: «Швидкість пересування на вагонних вагах під час зважування 5 км/ч, без зважування 5 км/ч», а надані копії «Схил» і лист з результатами зважування вантажовідправника підписані лише одним працівником відповідача- є його внутрішніми документами, а тому вони на думку позивача не можуть бути належними доказами по справі з огляду па приписи п. 10 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, де передбачено, що зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчепленням вагонів або із зупинкою без розчеплення.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних ватах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні», та те що в жодному і них не зазначено про спосіб визначення ваги в спірних вагонах (під час руху чи з зупинкою).

По-третє, щодо визначення ваги вантажу та порушення п. 22 Правил видачі вантажів, представник позивача зазначає, що згідно п.п.22,28,29,31 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення повинна проводитися, як правило, тим самим способом, яким то масу було визначено на станції відправлення. Тобто вказана норма не є імперативною.

Позивач також вказує, що в графі 26 «Спосіб визначення маси» накладних №41976689 та №41974692 відповідачем зазначено «На вагонних весах (100 т)». Таким чином зважування вагонів № 60360310, № 56965429, № 56062607 по станції Авдіївка також проводилась на справних 100-тонних електронних вагах вантажоодержувача № 0346, приписаних до станції Авдіївка Донецької залізниці і повірених 25.07.2019 року відповідно п.п.22.28,29,31 Правил видачі вантажів та п. 10 Правил приймання вантажів до перевезення, і така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду по справі № 905/2360/18 у п.5.6., : « Водночас суд першої інстанції, надавши оцінку аргументам учасників справи також зауважив, і з ним погодився суд апеляційної інстанції, що визначення маси вантажу на станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці здійснювалося тим самим способом, що і вантажовідправником перед відправкою - шляхом зважування на вагонних вагах, що відповідає положенням статті 37 Статуту залізниць України, у зв`язку з чим суди відхилили як необгрунтовані доводи відповідача про визначення маси вантажу у різний спосіб. Крім того, місцевий господарський суд не установив правових підстав для зменшення суми штрафу, заявленої до стягнення.

Отже, господарський суд першої інстанції за доведеності факту невідповідності даних щодо маси вантажу у залізничній накладній, що супроводжувала вантаж залізницею до станції призначення, дійшов висновку про обґрунтованість позову про стягнення з відповідача штрафу згідно зі статтями 118, 122 Статуту залізниць України».

Крім того, позивач не погоджується з посиланням відповідача на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.04.2018 року по справі № 916/2450/17, слід зазначити що відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Також позивач посилається на положення ст. 86 ГПК України.

Також, позивач повідомив суд, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на всій території України, представник позивача не має можливості прибути на судове засідання 08.04.2020 року, тому просить суд відкласти розгляд справи на дату після закінчення карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та розпорядженням Одеського міського голови від 15.03.2020 року № 218 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19", запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 у період з 12 березня по 03 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 225, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 11 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 з 11.03.2020 року по 22.05.2020 року на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" зі змінами внесеними постановою КМУ від 17.06.2020 року № 500 дію карантину продовжено з 22.06.2020 року до 31 липня 2020 року.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 року, затвердженого протоколом № 916-3/2020 у період дії вказаного карантину рекомендовано перенести судові засідання за межі призначеного строку.

Відповідно до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У зв`язку з викладеним, судом неодноразово відкладались судові засідання, про що сторони по справі сповіщались телефонограмами /а.с. 100-101,113-114/.

02.04.2020 року за вх. № 8353/20 господарським судом отримано клопотання, в якому представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату після закінчення превентивних заходів щодо поширення короновірусу.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року враховуючи клопотання представника відповідача та запровадженні карантинні заходи, судове засідання було відкладено та викликано учасників справи в судове засідання, відкладене на "29" квітня 2020 р. о 10:15 год.

28.04.2020 року за вх. № 10643/20 господарським судом отримано клопотання від представника позивача, в порядку статей 169, 170 ГПК України, в якому він просить суд перенести засідання на більш пізній термін, після закінчення карантину та відновлення міжобласних та міжміських залізничного та автомобільного пасажирського сполучення. У разі неможливості просить суд розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 08.04.2020 року враховуючи клопотання сторін по справі, судом відкладено розгляд справи та викликано учасників справи в судове засідання, відкладене на "27" травня 2020 р. о 14:20 год.

25.05.2020 року за вх. №13131/20 господарським судом одержано заяву позивача про залучення документів до справи №916/402/20 та відкладення судового засідання у зв`язку із продовження дії карантину.

26.05.2020 року за вх. №13461/20 господарським судом отримано клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату після закінчення карантину та продовження строків на надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року розгляд справи №916/402/20 відкладено на "24" червня 2020 р. о 14:30 год.

19.06.2020 року за вх. № 15807/20 господарським судом отримано клопотання в порядку статті 169 ГПК України, в якому представник позивача повідомляє суд, що не має можливості прибути на судове засідання 24.06.2020 року у зв`язку із відсутністю міжобласних та міжміських залізничного та автомобільного пасажирського сполучення та просить суд розглянути справу за наявними в ній матеріалами без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

До судового засідання 24.06.2020 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Представник позивача до судового засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, надав клопотання вх. № 15807/20 в якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні за накладною № 41976689 відповідач відправив на адресу ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" станція призначення Авдіївка, чотири вагони з кам`яним вугіллям, зазначивши в накладній масу вантажу 277 150 кг, зокрема у вагоні № 56965429 - 68 500 кг, тара - 22 200 кг.; у вагоні № 60360310 - 69 400 кг., тара - 20 750 кг.

За накладною № 41974692 відповідач відправив на адресу ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" станція призначення Авдіївка, два вагона з кам`яним вугіллям, зазначивши в накладній масу вантажу 138 900 кг, зокрема у вагоні № 56062607 - 69 300 кг, тара - 22 700 кг.

Позов ґрунтується на тому, що в процесі перевезення вантажу 31.08.2019 року на станції Авдіївка Дон було виявлено різницю в масі вантажу у зазначених вагонах та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що 31.08.2019 року на станції Авдіївка, складено комерційні акти № 482803/226, № 482803/227, № 482803/228.

Так, згідно комерційного акту № 482803/226 від 31.08.2019р. форми ГУ-22 станції Авдіївка Дон щодо вагону № 60360310 за накладною № 41976689, а саме розділу Д. встановлено, що на вимогу вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справних 100-тоних вагах вантажоодержувача № 0346, приписаних до станції Авдіївка Дон зал. І повірених 25.07.2019р. згідно документу значиться вага: нетто 69 400 кг., тара 20 750 кг. При зважуванні виявилося: брутто 86 700 кг., тара 20 750 кг., нетто 65 950 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 3 450 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люк, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20-30 см. Розрівняна, маркована вапном. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_1 , агент комерційний - ОСОБА_2 , прийомоздавальник ПрАт «АКХЗ» ОСОБА_3 . При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Відповідно до комерційного акту № 482803/227 від 31.08.2019р. форми ГУ-22 станції Авдіївка Дон щодо вагону № 56965429 за накладною № 41976689, а саме розділу Д. встановлено, що на вимогу вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справних 100-тоних вагах вантажоодержувача № 0346, приписаних до станції Авдіївка Дон зал. І повірених 25.07.2019р. згідно документу значиться вага: нетто 68 500 кг., тара 22 200 кг. При зважуванні виявилося: брутто 89 100 кг., тара 22 200 кг., нетто 68 500 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 1 600 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люк, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20-30 см. Розрівняна, маркована вапном. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_1 , агент комерційний - ОСОБА_2 , прийомоздавальник ПрАт «АКХЗ» ОСОБА_3 . При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Згідно комерційного акту № 482803/228 від 31.08.2019р. форми ГУ-22 станції Авдіївка Дон щодо вагону № 56062607 за накладною № 41974692, а саме розділу Д. встановлено, що на вимогу вантажоодержувача на підставі ст. 52 Статуту залізниць України було проведено зважування вантажу на справних 100-тоних вагах вантажоодержувача № 0346, приписаних до станції Авдіївка Дон зал. І повірених 25.07.2019р. згідно документу значиться вага: нетто 69 300 кг., тара 20 700 кг. При зважуванні виявилося: брутто 88 650 кг., тара 20 700 кг., нетто 65 950 кг., що менше ваги зазначеної в накладній на 3 350 кг. Вантаж прибув в справному вагоні, люк, двері щільно закриті, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 20-30 см. Розрівняна, маркована вапном. Зважування вантажу проводили: ДС ОСОБА_1 , агент комерційний - ОСОБА_2 , прийомоздавальник ПрАт «АКХЗ» ОСОБА_3 . При повторному зважуванні в присутності вищевказаних осіб недостача вантажу підтвердилася. Завідувача вантажним двором немає по штату.

Тобто, відповідно до комерційного акту, виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем в накладній.

В вагоні № 60360310 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 69 400 кг., в комерційному акті: брутто 86 700 кг., тара 20 750 кг., нетто 65 950 кг., різниця проти накладної в сторону зменшення на 3 450 кг.;

В вагоні № 56965429 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 68 500 кг, в комерційному акті: брутто 89 100 кг., тара 22 200 кг., нетто 68 500 кг.,, різниця проти накладної в сторону зменшення на 1 600 кг;

В вагоні № 56062607 відповідно до накладної маса вантажу складає: нетто - 69 300 кг., в комерційному акті: брутто 88 650 кг., тара 20 700 кг., нетто 65 950 кг., різниця проти накладної в сторону зменшення на 3 350 кг.

Тому, посилаючись на Статут залізниць України, Позивач просить стягнути з Відповідача суму штрафу в розмірі 175 200,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявні заявки від 31.08.2019р. на підставі ст. 52 Статуту залізниць України, про проведення контрольного перевантаження вагонів № 56062607, 603603, 56965429 за накладними № 41974692 та 41976689 відповідно.

Крім того, в матеріалах справи наявний технічний паспорт на 100 тоні ваги вантажоодержувача № 0346, які на момент складання комерційних актів були справні та придатні для здійснення переваження вантажу, про що свідчить відповідний напис у технічному паспорті.

Згідно пп. 8 п. 6 р. 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником, про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній. Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів графи перевізних документів "маса вантажу визначена відправником", заповнюються вантажовідправником.

Згідно положень ст. 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно даних накладних вантаж завантажений у вагони засобами відправника навалом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах - відправником. В графі "правильність внесених у накладну відомостей підтверджую" підпис відправника.

Статтею 122 вказаного Статуту передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Так, відповідно до накладних № 41976689, № 41974692 провізна плата складає - 11 680,00 грн.

Таким чином, за вказане порушення позивачем правомірно нарахований штраф у розмірі 175 200,00 грн. (11 680,00 х 5 х 3 вагони), який підлягає стягненню з відповідача.

Посилення відповідача, що зважування на станції відправлення проводилось на електронних вагах, а зважування на станції призначення проводилось на тензовагах, що відрізняються інженерно-технічними особливостями, а отже виявлена при переважуванні спірного вантажу на тензометричних вагах різниця не може свідчити про неправильне зазначення маси вантажу, не приймається судом до увагу так як, п. 22 Правил видачі вантажів приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, не є імперативною нормою закону, а тому контрольне переваження могло бути здійснене на інакших вагах, ніж електронні.

Щодо посилення відповідача, що результати зважування спірного вагону, які відображені у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, не можуть вважатися належним та допустимими доказам, суд не приймає до увагу, враховуючи що судом приймаються до уваги залізничні накладні та комерційні акти, як належні та допустимі докази, підтверджуючі факт розбіжності ваги поставленого товару.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 628,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № 2561589 від 14.02.2020 року /а.с. 8/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 628,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252, п. 4 ч. 2 Розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» - задовольнити повністю.

2.Стягнути з державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /, адреса - 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6,mail: / на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, e-mail: / в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» /, 84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22/ штраф в розмірі 175 200, 00 грн. /сто сімдесят п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок/.

3. Стягнути з державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» /, адреса - 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 6,mail: / на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» /, адреса - 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, e-mail: / в особі регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» /, 84404, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22/ судовий збір у розмірі 2 628, 00 грн. /дві тисячі шістсот двадцять вісім гривень 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст складено 30 червня 2020 р.

Суддя Н.Д. Петренко