ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/298/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Попков Д.О.; судді: Пушай В.І., Стойка О.В.)

від 05.02.2020

у справі №922/298/19

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

про визнання недійсним рішення,

за участю представників учасників справи:

позивача - Савченко В.А. ,

відповідача - Камінська А.А.,

третьої особи-1 - Савченко В.А.,

третьої особи-2 - не з`явилися,

третьої особи -3 - не з`явилися,

третьої особи-4 - не з`явилися,

третьої особи-5 - Терещенко К.І. ,

третьої особи-6 - Молчанова Ю.Ю. ,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1.Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018, оформлене протоколом № 183 засідання Ради засновників Товариства.

1.2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на порушення норм чинного законодавства при скликанні та проведенні спірних загальних зборів.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.10.2019 позовні вимоги задоволено повністю. Суд визнав недійсним рішення загальних зборів учасників (Ради засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018, оформлене протоколом № 183 засідання Ради засновників НВК "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018.

2.2. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 30.10.2019 змінено в мотивувальній частині, виключивши з неї абзаци 7-10 сторінок 8-9 рішення, такого змісту:

"Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не передбачає вимог та не встановлює умов, за яких загальні збори учасників є правочинними (наявність певної кількості осіб, присутності учасників, що володіють у сукупності певною кількістю відсотків голосів). Чинним законодавством передбачено лише мінімальну кількість голосів необхідних для прийняття рішення загальними зборами, ч.5 ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а саме не менше ніж більшість голосів."

2.3. Господарські суди встановили такі фактичні обставини справи:

02.08.2004 проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1 000206.

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", зареєстрованим 09.09.2016, про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис за № 1000206 від 09.09.2016, внесено зміни до складу учасників товариства:

ОСОБА_2 - володіє 5,37% частки статутного капіталу;

ОСОБА_1 - володіє 49,54% частки статутного капіталу;

ОСОБА_3 - володіє 0,62% частки статутного капіталу;

ОСОБА_4 - володіє 21,15% частки статутного капіталу;

ОСОБА_5 - володіє 12,35% статутного капіталу;

ОСОБА_6 - володіє 10,97% статутного капіталу.

28 вересня 2018 року о 15-00 годині відбулося засідання Ради засновників НВК "Ліцей Професіонал", оформлене протоколом засідання № 183 від 28.09.2018, за участю засновників: ОСОБА_3 , Терещенко К.І. (довірена особа ОСОБА_4 ), ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . Отже, відповідно до протоколу загальних зборів учасників TOB НВК "Ліцей Професіонал" на загальних зборах були присутні учасники з загальною часткою в статутному капіталі товариства - 45,08%.

На засідання Ради засновників НВК "Ліцей Професіонал" були запрошені:

- ОСОБА_7 - директор НВК "Ліцей Професіонал";

- ОСОБА_8 - головний бухгалтер НВК "Ліцей Професіонал".

На даному засіданні Ради засновників було прийнято такі рішення:

1. Обрати головою зборів ОСОБА_6

2. Затвердити результати виконання кошторису витрат НВК "Ліцей Професіонал" за І-ІІ квартали 2018 року.

3. Затвердити та схвалити укладення договору з ПАТ "Трест Житлобуд-1" по продовженню робіт з доведення приміщень спорткомплексу НВК "Ліцей Професіонал" до діючих санітарних і нормативних вимог та оплатити вартість виконаних робіт за результатами актів приймання виконаних робіт. Дати дозвіл директорові НВК "Ліцей Професіонал" ОСОБА_7 на підписання договору з ПАТ "Трест Житлобуд -1".

4. Затвердити та схвалити договір з ТОВ "Афіна Груп ЛТД" на поточний ремонт основної будівлі НВК "Ліцей Професіонал" та оплатити вартість виконаних робіт за результатами актів приймання виконаних робіт.

5. Схвалити список учнів, яким встановлена договірна оплата за навчання з 01.07.2018 по 30.06.2019 згідно з Положенням про встановлення пільг по оплаті за навчання учнів у НВК "Ліцей Професіонал".

6. Встановити оплату за навчання учнів НВК "Ліцей Професіонал" з 01 січня 2019р. в розмірі 3950 грн. Директорові НВК "Ліцей Професіонал" організувати проведення відповідної роботи з батьками учнів НВК "Ліцей Професіонал" (замовниками) по укладанню додаткових угод до договорів.

У засіданні Ради засновників НВК "Ліцей Професіонал" не брали участь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

2.4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано суду доказів направлення на адресу позивача повідомлення про скликання загальних зборів учасників Товариства, а отже, загальні збори учасників TOB НВК "Ліцей Професіонал" 28.09.2019 були проведені із порушенням чинного законодавства та вимог Статуту Товариства щодо повідомлення ОСОБА_1 про скликання загальних зборів.

2.5. Крім того, суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про те, що на вказаних загальних зборах був наявний кворум з огляду на те, що були присутні 4 учасники із 6 учасників, що складає 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал" та доводи про те, що у осіб, які приймали участь у загальних зборах було достатньо голосів для прийняття відповідних рішень порядку денного, з огляду на таке.

Пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" необхідно тлумачити так, що протягом року з дня набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариства можуть здійснювати свою діяльність на підставі положень статуту в редакції, яка діє на момент набрання чинності цим Законом, за умови, що положення такого статуту відповідають чинному на той момент законодавству, зокрема, Закону України "Про господарські товариства". Якщо протягом "перехідного періоду" (одного року з дня набрання чинності законом) товариство вносить зміни до статуту, така редакція статуту товариства після внесення змін повинна відповідати Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Якщо товариство не внесе відповідні зміни до статуту через рік після набрання чинності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то у такому разі положення статуту, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники товариства повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №922/3010/18.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не передбачає вимог та не встановлює умов, за яких загальні збори учасників є правочинними (наявність певної кількості осіб, присутності учасників, що володіють у сукупності певною кількістю відсотків голосів). Чинним законодавством передбачено лише мінімальну кількість голосів необхідних для прийняття рішення загальними зборами, частиною 5 статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а саме не менше ніж більшість голосів.

З врахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки загальна частка в статутному капіталі присутніх на зборах учасників Товариства складала 45,08%, тобто менше ніж більшість голосів, тому в силу статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники не мали необхідної кількості голосів для прийняття рішень загальними зборами.

2.5. Суд апеляційної інстанції встановив, що найвищим органом управління НВК "Ліцей Професіонал" згідно з п.7.1. Статуту є збори засновників - Рада засновників, яка складається з засновників або їх представників. Цим же пунктом визначено коло питань, рішення з яких приймаються більшістю не менш ніж ѕ всіх засновників:

- визначення основних напрямків діяльності НВК "Ліцей Професіонал" та затвердження його планів та звітів про їх виконання - пп. а);

- внесення змін до Статуту, зміна розміру статутного фонду - пп. б);

- призначення та звільнення з посади директора ліцею за погодженням з Департаментом науки і освіти Харківської обласної державної адміністрації, головного бухгалтера та заступників директора - пп. в);

- затвердження річних результатів діяльності НВК "Ліцей Професіонал", його відокремлених підрозділів, затвердження звітів та висновків відповідних контролюючих органів - пп. г);

- ліквідація та припинення діяльності НВК "Ліцей Професіонал" - пп. к);

- встановлення розміру, форми та порядку внесення засновниками додаткових внесків - пп. л);

- вирішення питання про придбання ліцеєм "Професіонал" частки засновника - пп. м);

- виключення засновника з НВК "Ліцей Професіонал" - пп. н).

Відповідно до п. 7.3. Статуту рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх засновників (абз.1). Водночас, в абз.2 цього пункту визначено, що Рада засновників є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал".

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскільки викладене в абз.1 п.7.3. Статуту правило визначення необхідної кількості голосів для прийняття рішення відповідало вимогам законодавства, що діяло на момент набрання чинності Закону про ТОДВ, в розглядуваному випадку безпідставне застосування місцевим судом положення статті 34 такого Закону і не застосування відповідного положення Статуту є порушенням пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про ТОДВ.

2.6. Окрім того, у пунктах 38, 38.1-38.7 суд апеляційної інстанції дійшов до таких висновків:

Помилковим слід визнати і міркування місцевого суду та незастосування ним положення абз.2 п.7.3. Статуту:

Дійсно, статті 33, 34 Закону про ТОДВ безпосередньо не містять вимог щодо кворуму для правомочності зборів, але такі вимоги визначені абз. 2 п.7.3. Статуту Відповідача (Позивач в своєму відзиві на апеляційну скаргу помилково посилається на п.7.4. Статуту). Незастосування таких вимог Статуту у даному випадку є можливим лише: у разі їх невідповідності як положенням Закону про ТОДВ, так і законодавству, що діяло на момент запровадження Закону про ТОДВ.

Апеляційний суд при вирішенні питання про можливість врахування положень п.7.3. Статуту Відповідача при оцінці оспорюваного рішення загальних зборів, враховуючи обґрунтування учасниками спору своїх процесуальних позицій у справі посиланням на цей пункт із суперечливими інтерпретаціями, виходив з такого:

- матеріали справи не містять відомостей і належних доказів існування чинного судового рішення про визнання п.7.3. Статуту (або його відповідної частини) недійсним;

- Закон про ТОДВ, не встановлюючи власні вимоги щодо умов правочинності зборів, не тільки не містить заборони визначати Статутом кворум, необхідний для повноважності зборів, але й в ч. 1 ст. 33 передбачає можливість регламентації порядку проведення зборів як цим Законом, так і Статутом;

- водночас, положення ч.ч. 2-5 ст. 34 Закону про ТОДВ, які встановлюють вимоги до кількості голосів від загальної кількості голосів всіх учасників товариства, необхідної для прийняття рішення з певних питань, які за Законом вимагають одностайності, та забороняють встановлення іншого щодо таких питань в статуті, фактично опосередковано вказують і на вимоги щодо повноважності зборів, які розглядатимуть такі питання.

Як вбачається зі змісту оспорюваних рішень Ради засновників, розглянуті на зборах питання, не відносять до кола питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону про ТОДВ (які б вимагали одностайності всіх учасників товариства).

Частина 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" в редакції, чинній на момент запровадження Закону про ТОДВ, встановлювала вимоги щодо повноважності загальних збори учасників ТОВ - присутність учасників (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів, але й не забороняла встановлювати у статуті інших вимог щодо необхідної кількості голосів присутніх учасників, якщо така кількість буде більша за 50 відсотків.

Із змісту абз. 2 п. 7.3. Статуту Відповідача вбачається, що при його затверджені в такій редакції засновниками одностайно були встановлено жорсткіші вимоги щодо повноважності зборів - ѕ, тобто 75 відсотків від загальної кількості голосів (адже кворум як такий це завжди "присутні учасники", а тому він може вимірюватися лише від іншої величини - всіх учасників), що не суперечить ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", оскільки це більше базових/звичайних 50 відсотків.

Апеляційний суд вказує на помилковості інтерпретації учасниками справи в перебігу її розгляду змісту абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача як такого, що визначає необхідність відліку ѕ не від загальної кількості голосів всіх засновників, а від кількості таких засновників як осіб, оскільки, в контексті засад добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України):

- по-перше, в абз.1 п.7.3. Статуту (тобто в цьому ж пункті) саме голоси визначаються мірилом для ухвалення рішень;

- по-друге, визначення кворуму саме як частки приналежних голосів присутніх на зборах учасників від загальної кількості таких голосів цілком відповідає корпоративної сутності побудови ТОВ, яка визначає пропорційність між розміром частки (кількістю голосів) та обсягом як відповідальності учасника, так і ступенем його впливу на товариство.

Отже, змістовна відповідність абз.2 п.7.3. Статуту Відповідача положенням Закону України "Про господарські товариства", так і не суперечність при цьому приписам Закону про ТОДВ, зумовлює висновок про необхідність оцінки правомірності оспорюваного Позивачем рішення Ради засновників від 28.09.2018, оформленого протоколом №183 саме в контексті відповідних приписів Статуту.

2.7. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018, оформленого протоколом №183 засідання Ради засновників Товариства від 28.09.2018, але з підстав недотримання вимог абз. 2 п. 7.3. Статуту щодо правомочності означених зборів (порушення вимог щодо кворуму), а не порушення вимог щодо мінімальної необхідної кількості для прийняття рішення за змістом ст. 34 Закону про ТОДВ.

При цьому, суд апеляційної інстанції погодився із правильністю застосування норм матеріального права та відповідністю встановленим обставинам справи висновків місцевого суду щодо порушення відповідачем вимог про належне і своєчасне повідомлення позивача про проведення зборів, як самодостатньої в даному випадку підстави для задоволення позову.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2020, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду апеляційної інстанції, виключивши з її мотивувальної частини пункти 38, 38.1, 38.2, 38.3, 38.4, 38.5, 38.6, 38.7.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції, зробивши правильний висновок про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення Закону про ТОДВ, разом з тим, надав правову оцінку положенням Статуту, а саме його пункту 7.3. щодо відповідності положенням Закону про ТОДВ.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Також на адресу суду 15.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач просив врахувати постанову суду апеляційної інстанції в справі № 922/2200/19, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд

4.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018, оформлене протоколом № 183 засідання Ради засновників Товариства.

Суди попередніх інстанцій встановили, що на загальних зборах 28.09.2018 були присутні учасники з загальною часткою в статутному капіталі Товариства - 45,08%.

Відповідно до п. 7.3. Статуту рішення з усіх інших питань приймаються простою більшістю голосів від кількості присутніх засновників (абз.1). Водночас, в абз.2 цього пункту визначено, що Рада засновників є правочинною, якщо на ній присутні не менше ніж 3/4 засновників НВК "Ліцей Професіонал".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки загальна частка в статутному капіталі присутніх на зборах учасників Товариства складала 45,08%, тобто менше ніж більшість голосів, тому в силу статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники не мали необхідної кількості голосів для прийняття рішень загальними зборами.

Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, погодився з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним спірного рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" від 28.09.2018, але з підстав недотримання вимог абз. 2 п. 7.3. Статуту щодо правомочності означених зборів (порушення вимог щодо кворуму), а не порушення вимог щодо мінімальної необхідної кількості для прийняття рішення за змістом 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

4.3. Отже, виходячи з предмета та підстав позову, обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, а також доводів та вимог касаційної скарги, на розгляд суду касаційної інстанції поставлено питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для застосування до спірних правовідносин щодо визначення кворуму на загальних зборах товариства 28.09.2018 положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" чи Статуту Товариства.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018.

Оскільки оспорювані у справі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" прийняті 28.09.2018, тобто після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то його норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 915/99/19 та від 26.02.2020 у справі № 906/461/19).

4.4. Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., №49, ст. 682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Отже, в розумінні пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень згаданого Закону для перевірки чинності положень Статуту товариства та відповідно можливості їх застосування до спірних правовідносин, слід вирішити такі питання: 1) чи вносились зміни до Статуту після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; 2) чи відповідали/ не відповідали такі положення Статуту Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; 3) у випадку, якщо такі положення Статуту не відповідали Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то чи відповідали вони законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

Оскаржувані рішення Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", як встановили суди попередніх інстанцій, були прийняті 28.09.2018 - тобто в "перехідний період", визначений пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Суди попередніх інстанцій також встановили, що впродовж "перехідного періоду" положення Статуту відповідача не змінювалися - діяла редакція від 09.09.2016.

Виходячи зі змісту, наведеної норми пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом вказаного "перехідного періоду" передбачалась чинність положень Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", які не відповідають цьому Закону, за умови їх відповідності законодавству станом на день набрання чинності цим Законом - тобто станом на 17.06.2018.

4.5. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення.

Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що суд першої інстанції, проаналізувавши на відповідність статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" положення абзацу 1 пункту 7.3. Статуту щодо кворуму для прийняття певного рішення загальними зборами, разом з тим не врахував положення абзацу 2 пункту 7.3. Статуту, яким передбачено кворум для проведення загальних зборів.

При цьому суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що незастосування таких вимог Статуту у даному випадку є можливим лише: у разі їх невідповідності як положенням Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", так і законодавству, що діяло станом на день набрання чинності цим Законом, що цілком узгоджується з положенням пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень згаданого Закону.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" безпосередньо не містить вимог щодо кворуму для правомочності зборів.

Відповідно до частин 2, 3 статті 59 Закону України "Про господарські товариства" з питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" було передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Отже, стаття 60 Закону України "Про господарські товариства" стосується кворуму загальних зборів учасників товариства, необхідного для повноважності загальних зборів, а частини 2, 3 статті 59 зазначеного Закону стосуються кількості голосів, необхідних для прийняття рішення.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 60 Закону України "Про господарські товариства" також було передбачено, що установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Суд апеляційної інстанції встановив, що із змісту абзацу 2 пункту 7.3. Статуту товариства вбачається, що при його затверджені в такій редакції засновниками одностайно були встановлено жорсткіші вимоги щодо повноважності зборів - ѕ, тобто 75 відсотків від загальної кількості голосів.

Колегія суддів також враховує, що в постанові Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 922/2200/19 суд касаційної інстанцій встановив, що положення пункту 7.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" відповідають законодавству чинному на момент його затвердження.

З врахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для застосування до спірних правовідносин абзацу 2 пункту 7.3. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" щодо кворуму необхідного для проведення загальних зборів учасників господарського товариства, а не статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

На підставі частини 3 статті 236 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 15.01.2020 у справі № 910/3648/19 та від 22.01.2020 у справі № 915/99/19.

4.6. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, зокрема Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Закону України "Про господарські товариства", а отже доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 у справі № 922/298/19 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко