ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1249/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач", м. Харків
до Відділу освіти Зміївської райдержадміністрації, м. Зміїв Харківської області
про стягнення 426798,46 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Відділу освіти Зміївської райдержадміністрації, в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 426798,46 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки природного газу № 59 від 12.02.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.04.2020 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвала господарського суду Харківської області від 28.04.2020 року, якою відповідачу було встановлено строк - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву, була отримана останнім, що підтверджується фактом надання відзиву (вх.№ 13978 від 19.06.2020 року), в якому відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заяв чи клопотань, відповідно до ст. 80 ГПК України, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2020 року, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд установив такі обставини.

12 лютого 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (позивач, Постачальник) та Відділом освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області (відповідач, Споживач, Замовник) було укладено Договір № 59 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язався у 2019 році (по 31 грудня 2019 року) поставити Замовникові товар - природний газ (код ДК 021:20-6 Газове паливо), а Замовник прийняти і оплатити такий товар.

Пунктом 1.2. Договору був визначений річний плановий обсяг постачання газу -105130 м.куб.

Відповідно до п. 3.2. Договору ціна газу становила 7312.38 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1462,47 грн., всього з ПДВ 8774,85 грн.

До Договору були укладені додаткові угоди № 1 від 01.03.2019 року № 2 від 27.12.2019 року додаткова угода № 3 від 28.12.2019 року, додаткова угода № 4 від 31.12.2019 року та додаткова угода № 5 від 31.12.2019 року.

Зокрема, додатковою угодою № 1 було змінено п. 1.2, п. 3.2 Договору, а саме зменшено річний плановий обсяг - 95572 куб.м, та збільшено ціну газу за 1000 куб.м, разом з ПДВ до 9652,32 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 2 змінено загальну суму Договору 610063,67 грн. (п.3.6 Договору).

Додатковою угодою № 3 встановлено, що строк поставки товарів, виконаних робіт: до 31 березня 2020 року (п. 1.4 Договору).

Відповідно до додаткової угоди № 4 річний обсяг постачання газу становить 64,56199 тис.куб.м(п.1.2 Договору) та загальна сума складає 608312,26 грн. (п.3.6 Договору).

Згідно з додатковою угодою № 5 було продовжено дію Договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього Договору на термін по 31 березня 2020 року, а також встановлено обсяг постачання природного газу 12,600 тис.куб.м, ціну за 1000 куб.м - 9652,32 грн. та загальну вартість даного договору 121619,23 грн.

До грудня включно 2019 року Споживач розрахувався з Постачальником у повному обсязі. Споживач здійснив помилково платіж у серпні 2019 року у розмірі 1756,73 грн.

Споживач надав лист, де просив помилково перерахований платіж у серпні 2019 року в сумі 1756,73 грн. зарахувати при сплаті платежу за використання природного газу у січні 2020 року.

У січні 2020 року Постачальник передав, а Споживач прийняв природний газ в обсязі 17,1308 тис.куб.м, на загальну суму 165351,96 грн., разом з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу № 112 та № 113.

Залишок коштів у розмірі 1756,73 грн. за договором № 59 від 12.02.2019 року відповідно до листа Споживача був зарахований в погашення нарахування (заборгованості) за січень 2020 року.

У лютому 2020 року Постачальник передав, а Споживач прийняв природний газ в обсязі 16,00693 тис.куб.м, на загальну суму 154504,01 грн., разом з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № 208.

У березні 2020 року Постачальник передав, а Споживач прийняв природний газ в обсязі 11,26146 тис.куб.м, на загальну суму 108699,22 грн., разом з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № 336.

Відповідно до Додаткової угоди № 5 від 31.12.2019 року до Договору № 59 від 12 лютого 2019 року ціна за 1000 куб.м, становила 9652,32 грн.

Як убачається з матеріалів справи поставлений природний газ у січні, лютому, березні 2020 року обсягом 44,39919 тис.куб.м на загальну суму 426798,46 грн., разом з ПДВ, залишився неоплаченим.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи наведене, з огляду на умови Договору та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про прострочення виконання відповідачем зобов`язання зі сплати поставленого природного газу у січні, лютому, березні 2020 року обсягом 44,39919 тис.куб.м на загальну суму 426798,46 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у даній справі покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 6401,98 грн. покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, 712, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу освіти Зміївської райдержадміністрації (63404, Харківська область, м. Зміїв, вул. Адміністративна, 12, ідентифікаційний код 02146096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегагаз Постач" (61022, м.Харків, вул. Сумська, 39, офіс 125, ідентифікаційний код 40292876) заборгованість у розмірі 426798,46 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6401,98 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "22" червня 2020 року.

Суддя О.В. Смірнова