ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2020р. Справа №905/209/20

за позовом Приватної науково-виробничої компанії "Інтербізнес", м.Київ в особі філії "Бахмутська птахофабрика", с.Берестове, Бахмутський район, Донецька область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 121142,52 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

1. Стислий зміст позовних вимог:

Приватна науково-виробнича компанія "Інтербізнес", м.Київ в особі філії "Бахмутська птахофабрика", с.Берестове, Бахмутський район, Донецька область, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Маріуполь, про стягнення 121142,52 грн.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що з моменту укладання між сторонами договору про постачання електричної енергії №2071 від 01.01.2019р. позивачем, як споживачем, згідно умов договору за поставлену електричну енергію в період з 01.01.2019р. по 30.04.2019р. було перераховано відповідачу грошові кошти в розмірі 627121,61 грн., а відповідачем, (постачальником), було нараховано за поставку електричної енергії суму у розмірі 505979,09 грн. Залишок коштів перерахованої позивачем попередньої оплати, не покритої поставкою електричної енергією, за договором становить 121142,52 грн. та підлягає поверненню.

2. Стислий зміст відзиву відповідача, заперечення на відповідь позивача на відзив:

За змістом правової позиції відповідача, останній заперечує проти позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з наступним:

- свої зобов`язання за договором про постачання електричної енергії №2071 від 01.01.2019р. відповідач виконував своєчасно та в повному обсязі відповідно до заявлених позивачем обсягів споживання електричної енергії в 2019р. Позивач, в свою чергу, неналежно виконував свої договірні грошові зобов`язання в частині оплати наданих рахунків на попередню оплату за період січень-квітень 2019 року;

- позивач відхилився від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період більше ніж на 5% від заявленого на цей період обсягу споживання. Так, за твердженням відповідача, споживачем Філією «Бахмутська Птахофабрика» ПНВК «Інтербізнес» за договором № 2071, було заявлено на рік обсяги споживання електричної енергії у загальному розмірі 920 000 кВт*год., та, відповідно, помісячно: в січні 2019р.- 60 000 кВт*год.; у лютому 2019р. - 80 000 кВт*год.; в березні 2019р. - 85 000 кВт*год.; в квітні 2019р. - 62 000 кВт*год. Відповідно до актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та виставлених рахунків за спожиту електричну енергію за період січень-квітень 2019р. позивачем фактично спожито електричної енергії в наступних обсягах: у січні 2019року-29764 кВт*год.: в лютому 2019р. -41792кВт*год.: в березні 2019р - 50 187кВт*год.; та в квітні 2019р. -49 156 кВт*год.;

- відповідачем було здійснено нарахування штрафу у відповідності до умов п.7.2 Додатку №2 до договору. Відповідні рахунки на сплату штрафних санкцій за січень -квітень 2019р. були надані позивачу, що підтверджується останнім та сплату штрафних санкцій за наданими рахунками не здійснив. Таким чином, дебіторська заборгованість позивача перед ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», склала 250777,63 грн., що не була сплачена;

- відповідач 27.09.2019р., керуючись приписами ст.601 Цивільного кодексу України, ст.ст.202, 203 Господарського кодексу України, здійснив зарахування зустрічних однорідних позовних вимог, про що повідомив позивача, надіславши відповідну заяву за вих.№29/3038, за змістом якої в результаті заліку зустрічної однорідної вимоги, заборгованість ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» перед позивачем за повернення надлишку коштів за договором постачання електричної енергії №2071 в сумі 137293,44 грн. вважається погашеною повністю на суму 137293,44 грн. та зобов`язання на зазначену суму припиненими. Одночасно, заборгованість позивача перед відповідачем по сплаті нарахованих штрафних санкцій за перевищення 5% відхилення від прогнозованих обсягів споживання в загальній сумі 250777,63 грн. вважається частково погашеною на суму 137293,44 грн.

- згідно з правовою позицією відповідача, здійснений ним правочин, щодо зарахування зустрічних однорідних вимог є дійсним, позивачем не оскаржувався, отже позовні вимоги стосовно стягнення суми переплати є необґрунтованими та не підлягають задоволенню;

- характер зобов`язань, їх мета зміст та види при зарахуванні не мають значення. Правило однорідності позовних вимог не розповсюджується на підстави виникнення такої вимоги, допускається зарахування однорідних вимог, що випливають з різних підстав;

- за своєю правовою природою заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином, тому не пов`язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною, позивачем не оскаржував ся у судовому порядку, а отже є правомірним та таким, що був проведений до звернення позивача до суду.

3. Стислий зміст відповіді позивача на відзив:

- позивач не погоджується з твердженнями відповідача про наявність перед ним заборгованості в розмірі 250777,63 грн. (штрафні санкції за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії), оскільки в період січень - квітень 2019 року та на момент призупинення договору від постачальника не надходило жодних претензій щодо перевищення граничних обсягів споживання електроенергії або рахунків на сплату штрафних санкцій, не було складено актів перевищення граничних величин споживання електричної енергії;

- позивачем, згідно з умовами договору за поставлену електричну енергію було перераховано грошові кошти в розмірі 627121,61 грн., що підтверджується платіжними дорученнями за весь період постачання. Відповідачем, згідно з рахунками та актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) було нараховано за поставку електричної енергії суму у розмірі 505979,09 грн. Залишок коштів перерахованих за договором, не покритих поставкою електричної енергією за договором становить 121142,52 грн.;

- на адресу позивача не надходило і рекламацій протягом чотирьох місяців (травень - серпень) з моменту припинення постачання, а відповідні претензії виникли лише після того, як позивач письмово звернувся з листом про повернення передплати, що порушує Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р.;

- питання про стягнення відповідачем з позивача штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання, не є предметом розгляду даної справи, відтак підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності;

- позивач не визнає наявного у нього обов`язку зі сплати штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання, тобто між сторонами існує неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, відтак відсутня безспірність заявлених однорідних вимог. А отже ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» має на меті здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, які за своєю природою не є однорідними, що унеможливлює здійснення такого зарахування зустрічних вимог, оскільки суперечить правилам, встановленим статті 601 Цивільного кодексу України. Позивач наголошував на тому, що між сторонами існує спір щодо наявності підстав нарахування штрафу зі сторони ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», про що в адресу ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» було направлено заперечення за №82 від 29.11.2019р. про невизнання їх нарахування;

- направлення ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» заяви № 29/3038 від 27.09.2019р. про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не припиняє обов`язку відповідача повернути одержані в якості передоплати за електроенергію грошові кошти за договором № 2071 від 01.01.2019 р. на суму 121142,52 грн.

4. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом першої інстанції:

Ухвалою суду від 20.02.2020р. відкрите провадження у справі №905/209/20, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 18.03.2020р. об 11:00 год.

17.03.2020р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №29/1838 від 12.03.2020р.

12.05.2020р. на адресу суду від відповідача надійшло заперечення №29/2783 від 06.05.2020р. на відповідь позивача на відзив.

У підготовчому засіданні 13.05.2020р. представник позивача надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, зазначив, що не отримував заперечень на відповідь позивача на відзив від відповідача, але усно прокоментував вищевказаний документ та не заперечував проти закриття підготовчого провадження. Представник відповідача не з`явився.

Ухвалою від 13.05.2020р. закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 11.06.2020 року о 12:00 год.

Згідно з ухвалою суду від 11.06.2020р. задоволено клопотання відповідача про відкладення судового засідання, відкладено розгляд справи на 23.06.2020р. о 12.15 год.

В судове засідання 23.06.2020р. представники сторін не з`явилися.

5. Встановлені судом та неоспорені сторонами обставини справи:

03.12.2018р. року між Приватною науково-виробничою компанією «Інтербізнес», м.Київ в особі філії «Бахмутська птахофабрика», с.Берестове, Бахмутський район, Донецька область (Споживач) (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (Постачальник) (далі - Відповідач) було укладено договір про постачання електричної енергії №2071 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір).

Відповідно до п.п.1.1.-1.2 договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р.

Згідно з п.2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п.3.1 Договору початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією.

Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Як встановлено, 03.12.2018р. споживач приєднався до умов Договору на підставі поданої заяви-приєднання (Додаток №1 до Договору) на умовах комерційної пропозиції Постачальника, яка є Додатком 2 до Договору.

Відповідно до умов заяви-приєднання, початок постачання електричної енергії з січня 2019р., але не раніше наступного дня, за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною Споживачем. Розрахунковим вважається період з 00:00 годин 01 числа місяця до 24:00 годин останнього числа поточного місяця. З моменту акцептування цієї заяви - приєднання в установленому Правилами роздрібного ринку порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинним законодавством України.

Відповідно до п.5.1 зазначеного Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є невід`ємним додатком 2 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві-приєднанні відповідно до п.5.5 Договору.

Порядок оплати визначено у розділі 4 комерційної пропозиції, згідно якого оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії здійснюється на умовах попередньої оплати за узгодженим графіком: 100% попередня оплата прогнозованих обсягів споживання електричної енергії не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію (п.4.1).

Обсяг попередньої оплати визначається шляхом множення прогнозного на відповідний розрахунковий період обсягу споживання електричної енергії на ціну, визначену відповідно до п.1 комерційної пропозиції. Для цілей визначення обсягу попередньої оплати у разі наявності фактичних Цоер та ОРЦ за попередній період, може використовуватися значення Цоер га ОРЦ за останній період, в який ці показники були визначенні (п.4.2).

Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії (п.4.3).

На період, до дати початку дії нового ринку електричної енергії, у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», не побутовий споживач надає акти прийом) - передачі наданих послуг за формою, яка є зразком до Договору, та звіти про покази засобу обліку, за формою яка визначена постачальником до даного договору або формою узгодженою з оператором системи розподілу у дати, встановлені договором про постачання електричної енергії, що діяв станом на 30 листопада 2018 року, до отримання окремого повідомлення від Постачальника про зміну відповідної дати (п.4.4).

З дати початку дії нового ринку електричної енергії, у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», порядок формування ціни, встановлений в п.1 комерційної пропозиції, буде змінений на однокомпонентну (фіксовану). Ціну на електричну енергію, що буде визначатися Постачальником і про її зміну Споживач повідомляється у спосіб, передбачений договором про постачання електричної енергії Споживачу (п.4.5).

Розрахунки споживача здійснюються на поточний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок Постачальника зазначається у платіжних документах, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.6 Договору).

За умовами п.5.9 Договору Споживач здійснює плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через Постачальника, або безпосередньо оператору системи. Спосіб оплати за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком до цього Договору. Споживач може змінити спосіб оплати через діючого Постачальника на оплату напряму оператору системи за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії шляхом вибору відповідної комерційної пропозиції Постачальника. При укладенні цього Договору Постачальник інформує Споживача про можливість оплати послуги з розподілу (передачі) напряму оператору системи та надає відповідні роз`яснення. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунку за електричну енергію Споживачу окремо вказувати плату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії. Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної Споживачем.

Відповідно до п.13.1 договору, договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

За приписами комерційної пропозиції Договір укладається на строк 1 рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору та оплати рахунку, визначеного в п.5.1 комерційної пропозиції. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов (п.п.10.1, 10.2 додатку 2).

Згідно з п.13.5 договору дія договору припиняється у разі зміни електропостачальника.

Розділом 10 договору сторони узгодили порядок зміни електропостачальника, зокрема п.10.1 передбачено, що споживач має право в будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником та повідомити постачальника про свій намір не менше ніж як за 21 день до закінчення розрахункового періоду, вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії), якщо інше не передбачено в комерційній пропозиції.

За умовами п.п.10.2, 10.3 договору протягом 14 календарних днів після зміни постачальника, споживач може ініціювати процедуру переходу до іншого енергопостачальника. В такому випадку споживач повинен повідомити постачальника про свій намір не менше ніж як за 21 день до закінчення розрахункового періоду, якщо інше не передбачено в комерційній пропозиції. Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ.

Пункт 10.4 додатку 2 до договору передбачає, що за умови дострокового припинення (розірвання) договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику штрафні санкції зазначені в п.9 комерційної пропозиції, чи за іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору, а також додатковий розрахунок за результатами минулих розрахункових періодів, в якому буде враховано відхилення прогнозних від фактичних значень, щодо ціни та обсягів споживання.

Пунктом 13.3 договору передбачено, що за умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору.

Згідно з положеннями п.9.1 додатку 2 до договору у випадку неповідомлення (повідомлення з порушенням строків) постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору споживачем, споживач сплачує штраф у розмірі подвійної вартості електричної енергії, заявленої споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору та зазначеної в додатку №4 до договору "Прогнозовані обсяги постачання електричної енергії споживачу".

На виконання умов Договору, Позивач відповідно до виставлених рахунків для здійснення передплати позивачу, у встановлені Договором строки, здійснив попередню оплату на загальну суму 627121,61 грн.:

- платіжне доручення № від 20.12.2018 на суму 169901,28 грн.;

- платіжне доручення № від 15.01.2019 на суму 226535,04 грн.;

- платіжне доручення № від 06.02.2019 на суму 167093,10 грн.;

- платіжне доручення № від 25.03.2019 на суму 63592,19 грн.

Фактично відповідач поставив електричну енергію позивачу на суму 505977,02 грн. відповідно до підписаних з обох сторін Актів-передавання товарної продукції (електроенергії) між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та Приватною науково-виробничою компанією «Інтербізнес», м.Київ в особі філії «Бахмутська птахофабрика»:

- за січень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 29764 кВтгод на суму 87399,36 грн.;

- за лютий 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 41792 кВтгод на суму 123323,33 грн.;

- за березень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 50187 кВтгод на суму 149686,86 грн.;

- за квітень 2019 року кількість прийнятої-переданої (спожитої) електроенергії за вищенаведеними показниками приладів обліку - 49156 кВтгод на суму 145567,47 грн.

За фактом постачання електроенергії, відповідачем виставлені наступні рахунки за спожиту електроенергію та за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії:

- рахунок за січень 2019 від 01.02.2019р. - в сумі 87399,35грн., (309036,96 грн. кредит на початок розрахункового періоду), кінцева дата сплати 08.02.2019р.;

- рахунок за лютий 2019 від 28.02.2019р. - в сумі 976,78 грн. - за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії;

- рахунок за березень 2019 від 01.04.2019р. за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії - нараховано за поточний місячи на суму 1290,72 грн.; дебіт на початок розрахункового періоду 976,50 грн., всього до сплати 2267,50 грн.;

- рахунок за квітень 2019 від 03.05.2019р. - нараховано за поточний місячи на суму 145567,43 грн.; кредит на початок розрахункового періоду 282860,87 грн., кредит на поточну дату 137292,44 грн.

Отже, наявність кредиторської заборгованості відповідача та переплати позивачем за послуги підтверджується підписом відповідача на вказаних рахунках, скріплених печаткою підприємства.

За твердженням позивача, на особовому рахунку споживача залишилися грошові кошти в розмірі 121144,52 грн. попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті.

Листом №19 від 28.03.2019р. позивач повідомив ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про те, що філія «Бахмутська птахофабрика» ПНВК «Інтербізнес», з 01.05.2019р. переходить до іншого постачальника електричної енергії, а саме ТОВ «АГРО-НВ», у зв`язку з чим, договір №2071 є припиненим.

Претензією №47 від 21.08.2019р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути кошту у розмірі 121142,52 грн., як невикористану передплату за електроенергію. Лист отриманий відповідачем 23.08.2019р., про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання поштової кореспонденції.

В листі №1/2789 від 06.09.2019р. ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» повідомило позивача, що виробничою компанією «Інтербізнес» за підсумками розрахункового періоду до Споживача може бути застосований штраф у розмірі вартості величини обсягу, що перевищує 5% відхилення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання (п. 8.2 Додатку 2 до договору) та направив рахунки по штрафним санкціям за січень 2019р., лютий 2019р., березень 2019р., квітень 2019р. у розмірі 250777,63 грн. Крім того, зазначив, що грошові кошти в сумі 250777,63 грн. необхідно перерахувати на рахунок ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» НОМЕР_1 у Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106, у п`ятиденний строк з дати отримання цих рахунків.

В заяві №29/3038 від 27.09.2019р. відповідач повідомив позивача про припинення зобов`язання щодо повернення надлишку коштів за договором постачання електричної енергії №2071 перед позивачем в сумі 137293,44 грн. шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог по частковій оплаті штрафних санкцій (5% відхилення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання в розмірі 250777,63 грн.)

У відповіді на лист відповідача №26/2807 від 09.09.2019р. та заяву №29/3038 від 27.09.2019р. позивач в листі №83 від 02.12.2019р. висловився про безпідставність нарахування штрафних санкцій та проведення коригування, на адресу позивача не надходило жодних претензій протягом чотирьох місяців (травень - серпень) з моменту припинення постачання, а відповідні заперечення виникли лише після того, як позивач письмово звернувся з листом про повернення передплати, що порушує Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р.

Таким чином, позивач, з посиланням на перевищення прогнозних даних споживання фактичних даних комерційного обліку, виникнення переплати в розмірі 121142,52 грн., а також на закінчення договірних відносин з відповідачем через зміну енергопостачальника, вважає, що попередній електропостачальник повинен був повернути споживачу надлишок коштів у встановлений чинним законодавством термін.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наголошує на тому, що останнім цілком законно було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог, тому підстави для повернення переплати відсутні.

6. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

За висновками суду, укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії споживачу №2071 за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018р. (далі Правила) і безпосередньо договором.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно ч.1 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Між сторонами, відповідно до приписів ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором про постачання електричної енергії споживачу, у якому, у томі числі, визначаються строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.8 Правил договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Пунктом 6.1.1 Правил передбачено, що споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропостачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником.

Пунктом 6.1.3 Правил передбачено, що зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періоду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення.

Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропостачальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу.

Якщо споживач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.

Договір про постачання електричної енергії споживачу № 2071 укладено строком на 1 рік, та набирає чинності з моменту погодження споживачем заяви-приєднання.

Питання припинення дії договору та розірвання договору врегульовані Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України. Так, згідно ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Згідно ч.2 ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється також і разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

З аналізу вищевказаних норм права слідує, що правовим наслідком розірвання договору є припинення його дії.

Матеріалами справи підтверджено здійснення господарських операцій між сторонами за Договором №2071 у період з 01.01.2019 по 30.04.2019р. згідно з представленими рахунками за спожиту електричну енергію, платіжними дорученнями, актами приймання-передавання товарної продукції.

Як встановлено судом, скориставшись своїм правом, на виконання умов Договору та норм ПРРЕЕ, позивач направив на адресу відповідача лист №19 від 28.03.2019р. з повідомленням про наміри змінити постачальника електричної енергії з 01.05.2019р.

Отже, положення Правил фактично ототожнюють поняття зміни електропостачальника до закінчення строку дії договору та поняття дострокового розірвання договору, оскільки наслідком зміни електропостачальника є припинення дії договору. Відтак, зміна позивачем електропостачальника до закінчення строку дії строкового договору за своєю суттю є достроковим розірванням договору з ініціативи позивача, який скористався визначеним договором та Правилами правом на зміну електропостачальника, внаслідок чого укладений між сторонами договір №2071 припинив свою дію.

За приписами п.6.1.22 Правил якщо фактичні дані комерційного обліку перевищують прогнозні, споживач повинен протягом 5 робочих днів з дати отримання остаточного рахунку здійснити платежі на користь попереднього електропостачальника. Якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник повинен протягом 5 робочих днів повернути споживачу надлишок коштів. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 робочих днів після зміни електропостачальника.

Як встановлено судом, за наслідками здійснення розрахунків позивачем за електроенергію відповідно до прогнозованих обсягів у вигляді 100% передплати, а також підписання між сторонами актів приймання фактично спожитої електроенергії згідно з даними комерційного обліку, залишок коштів, не покритих поставкою електричної енергії становить 121142,52 грн., які станом на теперішній час позивачу не повернуті.

Частиною 2 статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Вказане свідчить про подальшу неможливість з 01.05.2019р. відпуску відповідачем електроенергії позивачу, що має наслідком припинення зобов`язання з поставки електричної енергії та виникнення зобов`язання з повернення виконаного позивачем зобов`язанням зі сплати коштів в сумі 121142,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Оскільки з 01.05.2019р. Договір №2071 припинив свою дію, то ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» позбавлено обов`язку та права на постачання електричної енергії позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що в претензії №47 від 21.08.2019р. позивач просив повернути йому попередню оплату в сумі 121 142,52 грн., лист отриманий відповідачем 23.08.2019р.

За висновками суду, належних та допустимих доказів повернення позивачу вказаних коштів до матеріалів справи не надано, а отже позивач вправі вимагати в судовому порядку повернення йому грошової суми сплаченої за непоставлену електроенергію.

Як було зазначено судом вище, відповідачем здійснено нарахування штрафу позивачу за перевищення прогнозованих обсягів споживання електроенергії більше 5% у відповідності до умов п.7.2 Додатку №2 до Договору.

Відповідні рахунки на сплату штрафних санкцій за січень-квітень 2019р. були надані позивачу, що підтверджується останнім та сплату штрафних санкцій за наданими рахунками не здійснено.

Таким чином, за твердженням відповідача, дебіторська заборгованість позивача перед ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», склала 250777,63 грн., яку останній самостійно провів в якості зарахування зустрічних вимог.

Вказані заперечення відповідача суд відхиляє за необґрунтованістю та неправомірністю, зважаючи на наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст.216 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 1 ст.614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч.2 ст.614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до п.4.17 ПРРЕЕ за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Разом з цим, у даному випадку вимоги відповідача щодо стягнення штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого обсягу споживання за січень не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601 Цивільного кодексу України, з огляду на наступне.

Так, частиною 1 ст.598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі па підставах, встановлених договором або законом.

Згідно до ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільною кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Статтею 203 Господарського кодексу України передбачено, що для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З аналізу статті 601 Цивільного кодексу України вбачається, що зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо).

Поряд з цим, умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

У відповіді на відзив, а також у відповіді відповідачу №83 від 02.12.2019р. позивач наголосив на наявності спору між сторонами щодо обґрунтованості підстав нарахування відповідачем штрафу та висловив свою незгоду із зустрічним зарахуванням вимог.

За таких обставин, направлення заяви про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, в даному випадку, не припиняє обов`язку відповідача щодо перерахування надлишкових грошових коштів. Питання про стягнення відповідачем з позивача штрафу за невиконання умов договору не є предметом розгляду даної справи, відтак підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №910/20107/17, від 24.06.2019 у справі №910/12026/18, від 23.07.2019 у справі №904/1299/18 та від 23.07.2019 №910/17874/17, від 30.07.2019 у справах №910/24141/16 та №918/556/18, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 27.08.2019 у справі №910/10379/18, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17 та від 25.09.2019 у справі №910/2645/17, від 13.11.2019 у справі №910/16135/18.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Вищенаведене свідчить, що зараховані, як зустрічні, в порядку статті 601 Цивільного кодексу України можуть бути лише саме основні зобов`язання. В свою чергу, вимоги про сплату інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак ці вимоги не можуть бути зараховані як зустрічні в порядку статті 601 Цивільного кодексу України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі №914/3013/16 та від 13.11.2019 у справі №910/16135/18.

При цьому, основне зобов`язання, як правило, носить ясний та безспірний характер, оскільки зазвичай підтверджується первинними документами, підписаними обома сторонами.

Крім того, строк виконання основного зобов`язання детально регламентований вищенаведеною ст.530 Цивільного кодексу України. В свою чергу, неустойка, наприклад, може бути зменшена судом на підставі ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України або між сторонами може виникнути спір щодо застосування ч.6 ст.232 Господарського кодексу України при нарахуванні штрафних санкцій.

Оскільки питання про стягнення відповідачем з позивача штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період не є предметом розгляду даної справи, воно підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом звернення з окремим позовом з дотриманням вимог підвідомчості та підсудності.

За висновками суду, в даному випадку, між сторонами існує неузгодженість щодо заявленого відповідачем зустрічного зобов`язання, відтак, відсутня безспірність заявлених відповідачем зустрічних вимог. Нараховані відповідачем штрафні санкції за відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, відповідно, за своєю правовою природою відрізняються від заявленої позивачем вимоги про стягнення надлишково сплаченої суми, а тому між цими вимогами відсутні ознаки однорідності. Умовами договору №2071 про постачання електричної енергії споживачу не містять положень про можливість зарахування штрафних санкцій в рахунок погашення основної суми заборгованості за договором.

Інших підстав неправомірності позовних вимог відповідачем до матеріалів справи не надано.

З огляду на наведене, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення сплаченої попередньої оплати в сумі 121142,52 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес», м.Київ в особі філії «Бахмутська птахофабрика», с.Берестове, Бахмутський район, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Маріуполь про стягнення 121142,52 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі електричні послуги» (87539, Донецька обл., місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 62, ) на користь Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» (03115, м.Київ, проспект Перемоги, б.121-В; ) в особі Філії «Бахмутська птахофабрика», (84541, Донецька область, Бахмутський район с.Берестове, , пров. Молодіжний, б.7; ) попередню оплату в сумі 121142,52 грн. та судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 23.06.2020р. оголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.06.2020р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" внесено зміни до розділу 11 "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України та продовжено строк, в тому числі, на апеляційне оскарження, на строк дії карантину.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина