ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

22.06.2020м. ДніпроСправа № 904/5682/19 (904/3151/20)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН", смт.Слобожанське Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРИСТОКРАТ-ДНІПРО", смт.Слобожанське Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки №121217-5 від 12.12.2017 року у розмірі 1 765 328, 25 грн.

Суддя Суховаров А.В.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО ЛЕГІОН" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРИСТОКРАТ-ДНІПРО" (далі - відповідача) про стягнення заборгованості за договором поставки №121217-5 від 12.12.2017 у розмірі 1 765 328, 25 грн., з яких: 1 209 767, 92 грн. - основний борг, 135 400, 79 грн. - інфляційні, 420 159, 54 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 22.06.2020 вказаний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №904/5682/19(904/3151/20) за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.07.2020.

19.06.20120 від ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" надійшла заява про забезпечення позову, за змістом якої заявник просить суд:

- накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 1 750 094, 26 грн., що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "АРИСТОКРАТ-ДНІПРО" (ідентифікаційний код юридичної особи 39806659) та знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Господарський суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" про забезпечення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Подання лише самої заяви про забезпечення позову, що ґрунтується на припущеннях без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 5-6, 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до приписів частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1 - 3 ст. 86 ГПК України).

Господарський суд зазначає, що в обґрунтування викладених в заяві вимог, заявник зазначає про ухилення відповідача від виконання передбачених договором поставки №121217-5 від 12.12.2017 зобов`язань з повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар, а тому заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявленої до стягнення суми позову, може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, ухваленого судом за результатом розгляд справи.

При цьому, заявником не надано доказів, за результатом дослідження яких, суд може дійти однозначного висновку про те, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, в той час як припущення заявника щодо необхідності забезпечення позову не є підставою для вжиття таких заходів за ухвалою суду.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ "АГРО ЛЕГІОН" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили - 22.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, та положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№540-IX) від 30.03.2020 до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя А.В. Суховаров