РІШЕННЯ

Іменем України

22 червня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/350/20
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

розглянувши справу №927/350/20, розгляд якої здійснено у порядку спрощеного позовного провадження (без виклику представників сторін)

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»,

вул. Б.Хмельницького,6, м. Київ, 01601;

до відповідача: Борзнянського державного сільськогосподарського технікуму,

вул. Олекси Десняка, 23, м. Борзна, Борзнянський р-н, Чернігівська обл., 16400;

про стягнення 1 141,22 грн;

без виклику представників сторін;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Борзнянського державного сільськогосподарського технікуму про стягнення 1 141,22 грн заборгованості, а саме: 981,60 грн пені, 88,32 грн 3% річних, 71,30 грн інфляційних.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.04.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Встановлено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Сторони належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) відповідно до ст.120, 176 ГПК України, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції № 587 (позивач), № 595 (відповідач).

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу № 47/16-ТЕ-39 від 19.01.2016.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався, за таких обставин, рішення приймається за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

Будь яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування. Перелік доказів.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем по суті спору, наявність факту прострочення грошових зобов`язань Відповідачем, обґрунтованість розміру заявлених вимог.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано:

- копію договору постачання природного газу та додаткової угоди,

- копії актів приймання-передачі природного газу,

- сальдо по підприємству,

- довідку по операціях за договором,

- копії банківських виписок.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

19.01.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» (Продавець) та Борзнянським державним сільськогосподарським технікумом (Покупець) укладено договір № 47/16-ТЕ-39 постачання природного газу (далі - Договір).

31.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» та Борзнянським державним сільськогосподарським технікумом укладено Додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 19.01.2016 № 47/16-ТЕ-39 (далі Додаткова угода).

Пунктом 12 Додаткової угоди сторони визначили, що дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати підписання сторонами і діє з 01 квітня 2016 року, а в частині пунктів 1,4,5,7,8,9 поширює свою дію на відносини, що фактично склалися між Сторонами з 01 січня 2016 року.

Відповідно до Статуту Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 1044 (редакція постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226) змінено тип публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з публічного на приватне та перейменовано в акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

Газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №1) Постачальник передає споживачу з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року газ обсягом до 9,437 тис. куб.м, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м): січень 2,393, лютий 1 ,871, березень 2,573, квітень 2,600. Разом 9,437 тис. куб.м.

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (п. 3.4.Договору).

Ціна газу обумовлена сторонами у Договорі, зокрема у Розділі V «Ціна газу».

Згідно з п. 5.1 Договору в редакції Додаткової угоди, Регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу) на природний газ, який постачається за цим договором , в період з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 № 758 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 234.

Ціна за 1000 куб.м газу за цим договором в період з 01 квітня 2016 року по 30 квітня 2016 року (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 гривень, крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати з ПДВ 2 124,89 грн (п. 5.2.Договору в редакції Додаткової угоди).

Загальна вартість цього Договору становить 16 828,07 грн, крім того ПДВ 3 365,61 грн, разом з ПДВ 20 193,68 грн (п. 5.4. Договору в редакції Додаткової угоди).

Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою угодою абзац другий п. 6.1. статті 6 «Порядок та умови проведення розрахунків» Договору викладено у наступній редакції: «Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно)» місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 8.1., 8.2. Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі невиконання Споживачем п. 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення.

Пунктом 10.3. Договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Відповідно до п. 12.1. Договору (в редакції Додаткової угоди) договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 січня 2016 року до 30 квітня 2016 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 на суму 5 134,25, від 29.02.2016 на суму 4 014,28 грн, від 31.03.2016 на суму 5 520,44 грн, позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 14 668,97 грн.

Відповідач розрахувався з позивачем за поставлений природний газ в сумі 14 668,97 грн.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 981,60 грн пені за період прострочення з 15.03.2016 по 25.10.2016, 88,32 грн 3% річних за період прострочення з 15.03.2016 по 27.10.2016, 71,30 грн інфляційних за період прострочення з травня 2016 року по вересень 2016 року.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язаннявідповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Статтею 343 ГК України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи на підставі укладеного між сторонами договору № 47/16-ТЕ-39 від 19.01.2016 позивачем передано, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 14 668,97 грн, що підтверджується актами приймання-передачі від 31.01.2016, від 29.02.2016, 31.03.2016.

Акти приймання передачі підписані представниками сторін та скріплені печатками. Зауваження та заперечення відсутні.

З урахуванням умов договору строк оплати по актам становить:

по акту від 31.01.2016 до 14.02.2016,

по акту від 29.02.2016 до 14.03.2016,

по акту від 31.03.2016 до 25.04.2016.

Як убачається з матеріалів справи відповідач сплатив вартість отриманого газу на суму 14 668,97 грн, що підтверджується банківськими виписками та довідкою по операціям по договору № 47/16-ТЕ-39 за період з 01.1.2016 по 30.11.2019.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем вартості поставленого газу.

З урахуванням умов Договору, позивачем пред`явлено до стягнення 981,60 грн пені, 88,32 грн 3% річних, 71,30 грн інфляційних за наступні періоди:

по акту від 29.02.2016 : 67,56 грн пені та 4,61 грн 3% річних за період з 15.03.2016 по 28.03.2016,

по акту від 31.03.2016: 914,04 грн пені за період з 26.04.2016 по 25.10.2016, 83,71 грн 3% річних за період з 26.04.2016 по 27.10.2016,71,30 грн інфляційних за період з травня 2016 року по вересень 2016 року.

Суд, перевіривши нарахування пені, 3% річних та інфляційних встановив, що останні нараховані відповідно до норм чинного законодавства та умов договору.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Борзнянського державного сільськогосподарського технікуму підлягають задоволенню у повному обсязі, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 981,60 грн пені, 88,32 грн 3% річних та 71,30 грн інфляційних.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», код 20077720 до Борзнянського державного сільськогосподарського технікуму, код 00729178 про стягнення 1 141,22 грн заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Борзнянського державного сільськогосподарського технікуму, вул. Олекси Десняка, буд. 23, м. Борзна, Борзнянський р-н, Чернігівська обл., 16400, код 00729178 на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, код 20077720, 981,60 грн пені, 88,32 грн 3% річних, 71,30 грн інфляційних, 2 102 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П. Ноувен