ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. Справа № № 911/2961/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., за участю секретаря судового засідання Литовки А.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»

до Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватного підприємства «Ново-Ком»

про визнання недійсними договору та додаткової угоди

за участю представників

позивача: Кириленко О.П. адвокат, договір-доручення про надання правової допомоги від 09.08.2018;

відповідача: Михайлов Т.М. адвокат, ордер серії КС № 654544 від 19.11.2019; Чайка Я.В. предст. за дов. № 14-01-1 від 14.03.2020;

третьої особи: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (далі позивач, ДАТ «Чорноморнафтогаз») з позовом до Приватного акціонерного товариства «Укргазбуд» (далі відповідач, ПрАТ (ПАТ) «Укргазбуд»), в якому просить суд:

- визнати недійсною, з моменту укладення, додаткову угоду від 29.12.2011 № 3/1429 до договору підряду від 05.10.2010 № 1086, укладену між Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та Публічним акціонерним товариством «Укргазбуд»;

- визнати недійсним, з моменту укладення, договір підряду від 05.10.2010 № 1086, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» та Публічним акціонерним товариством «Укргазбуд».

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що договір підряду від 05.10.2010 № 1086 суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства, зокрема у зв`язку з тим, що підписання між ПАТ «Укргазбуд» і ДАТ «Чорноморнафтогаз» актів (форми № КБ-2в) та довідок (форми № КБ-3) з урахуванням визначення у них обсягів витрат ПАТ «Укргазбуд» за нереальними, на думку позивача, господарськими операціями на придбання вартості будівельних матеріалів та обладнання свідчить про те, що ПАТ «Укргазбуд» незаконно заволоділо грошовими коштами ДАТ «Чорноморнафтогаз» у розмірі вартості будівельних матеріалів та обладнання.

Позивач стверджує, що обставина щодо наміру ПрАТ «Укргазбуд» на заволодіння грошовими коштами, які передбачені договором підряду від 05.10.2010 № 1086 на придбання будівельних матеріалів та обладнання, підтверджується договорами між ПАТ «Укргазбуд», як покупцем, та ПП «Ново-Ком», як постачальником, про постачання будівельних матеріалів та обладнання від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03, за якими ПАТ «Укргазбуд» було здійснено реальне перерахування грошових коштів, що встановлено постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2013 у справі № 2а-2086/12/2670, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2014, за якими, за словами позивача, реальне виконання вказаних правочинів не настало.

Також позивач, посилаючись на пп. 8.4.3. Статуту ДАТ «Чорноморнафтогаз», зазначає, що на укладення спірного правочину, як значного, необхідно було отримати письмове погодження від НАК «Нафтогаз України». У зв`язку з цим позивач вважає, що вказаний правочин суперечить правовим приписам ч. 1 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 № 514-VI (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), оскільки умовами вказаного договору визначено, що ціна предмета договору є приблизною (динамічною) і становить 8674768,83 грн, крім того ПДВ 1734953,76 грн, всього 10409722,59 грн, а рішення загальних зборів акціонерів ДАТ «Чорноморнафтогаз», що підписане головою правління НАК «Нафтогаз України», про надання згоди на вчинення ДАТ «Чорноморнафтогаз» правочину від 05.10.2010 № 1086 на суму 10409722,59 грн, не приймалось.

Також, за твердженнями позивача, додатковою обставиною, яка свідчить про вчинення правочину від 05.10.2010 № 1086 з метою, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, у тому числі порушення інтересів держави у частині, що стосується використання державних коштів, є те, що станом на момент укладання договору підряду від 05.10.2010 № 1086, яким визначений обсяг будівельних робіт та вартість будівельних робіт по об`єкту «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242», не було проведено дослідницькі роботи з обстеження зсувних та зсувонебезпечних ділянок і визначення напруженого стану магістрального газопроводу (МГ) Сімферополь-Севастополь ПК 90 - ПО, ПК 320, ПК 245; МГ Бахчисарай-Ялта ПК 410, ПК 260, ПК 400-406, ПК 310-320; МГ Ялта-Алушта ПК 242, 220/.

Щодо підстав недійсності додаткової угоди від 29.12.2011 № 3/1429 до договору підряду від 05.10.2010 № 1086 позивач посилається на те, що при її укладенні сторони повинні були виконати загальні вимоги цивільного законодавства, які регулюють питання дійсності правочинів, а саме ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України та спеціальні вимоги, що містяться в окремих законодавчих актах і встановлюють спеціальні вимоги до укладення окремих видів договорів, зокрема ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.12.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.01.2020. На підставі зазначеної ухвали залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Приватне підприємство «Ново-Ком» (далі третя особа, ПП «Ново-Ком»).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2020 відкладено підготовче засідання на 27.01.2020. Зобов`язано ПрАТ «Укргазбуд» надати до суду оригінали (для огляду у суді): договору підряду від 05.10.2010 № 1086, додаткової угоди від 29.12.2011 № 3/1429 до договору підряду від 05.10.2010 № 1086; актів приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2010 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 1094544,00 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2010 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 329072,10 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2010 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 957270,66 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за січень 2011 року №№ 1, 2 на загальну суму 535612,68 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2011 року №№ 1, 2 на загальну суму 340340,52 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за березень 2011 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 191858,40 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2011 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 880999,14 грн; акта приймання виконаних будівельних робіт за червень 2011 року № 1 на суму 611508,06 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2011 року №№ 1, 3 на суму 1530515,82 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2011 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 1655091,50 грн; актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2011 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 367598,22 грн; актів №№ 1, 2 приймання-передачі обладнання, змонтованого на об`єкті від 28.11.2011 на загальну суму 997761,00 грн; актів за червень 2012 року №№ 1, 2, 3, 4, 5 на загальну суму 915268,73 грн; довідок про вартість виконаних будівельних робіт /і затрати/ (ф.КБ-3). Зобов`язано ПрАТ «Укргазбуд» надати оригінали (для огляду у суді) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи): договорів купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03 (згідно з п. 3.5 Договору підряду від 05.10.2010 № 1086); банківських виписок від 10, 14, 22, 24 березня 2011 року, від 07, 18, 19, 20 квітня 2011 року, що підтверджують оплату вартості матеріальних ресурсів та обладнання за договорами купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи № 2а-2086/12/2670.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.01.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 17.02.2020. Зобов`язано ПрАТ «Укргазбуд» надати оригінали (для огляду у суді) та належним чином засвідчені копії (для залучення до матеріалів справи): належним чином затвердженої проектної документації по об`єкту «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242», загальною інвестиційної вартістю 10409722,59 грн; затвердженої інвестиційної програми і проект будівництва та проведення їх державної експертизи по об`єкту «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242», що складені у відповідності до вимог Порядку затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їх державної експертизи, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 31.10.2007 № 1269.

Повторно зобов`язано відповідача надати суду оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені копії документів, які було витребувано ухвалою суду від 13.01.2020.

Через канцелярію суду 17.02.2020 відповідачем подано пояснення щодо виконання ухвали суду про витребування доказів, в якій ПрАТ «Укргазбуд» зазначає, що з відзивом на позовну заяву відповідачем подаються засвідчені копії всієї первинної документації, яка підтверджує виконання договору.

Що стосується надання належним чином засвідчених копій затвердженої проектної документації, затвердженої інвестиційної програми і проекту будівництва та проведення їх державної експертизи, відповідач звертає увагу, що такі документи у відповідача відсутні та не можуть зберігатись у нього. Натомість такі документи, за твердженнями відповідача, повинні зберігатись саме у позивача з урахуванням завершення робіт.

Стосовно інших витребуваних судом документів, відповідач повідомив, що ним здійснюється їх пошук з метою подання таких документів в наступне судове, а у разі їх відсутності у відповідача останнім будуть надані відповідні пояснення.

Через канцелярію суду17.02.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву з письмовими доказами у додатку. У прохальній частині відзиву відповідачем викладено клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

На підставі ухвали суду від 17.02.2020 клопотання ПрАТ «Укргазбуд» про поновлення строку на подання відзиву задоволено. Поновлено відповідачу строк для подання відзиву від 17.02.2020 та долучено його до матеріалів справи. Підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2020.

Як вбачається зі змісту відзиву, відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, крім того також заявляє про застосування позовної давності.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач посилається на такі обставини:

- переважна більшість обставин та аргументів, на які послався позивач, були розглянуті у справі № 910/16725/17 щодо стягнення заборгованості за спірним договором, зокрема, встановлено факт укладення договору та його дійсності, судом було досліджено та надано оцінку відсутності певних документів;

- аргументи позивача щодо ПП «Ново-Ком» не відповідають дійсності та спростовуються рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 у справі № 826/3357/13-а. Відповідач вважає, що правовідносини з ПП «Новоком» жодним чином не вказують на безтоварність чи нереальність господарських операцій між позивачем та відповідачем за спірним договором. Відповідач зауважує, що навіть якщо у ланцюгу постачань за усіма господарськими операціями, які було здійснено для виконання договору відповідачем, усіма його субпідрядниками та субпостачальниками, було б виявлено певне підприємство з ознаками фіктивності, це могло б свідчити про невиконання такими особами обов`язків щодо сплати податків, а не про фіктивність чи порушення публічного порядку під час укладення самого договору;

- продовження строку договору шляхом укладення спірної додаткової угоди було спричинено простроченням сплати авансу, іншими об`єктивними обставинами. Наведене, за словами відповідача, узгоджувалось з приписами ст. 5 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин);

- позивач не надав жодних доказів, на підставі яких ним було сформульоване твердження про відсутність у особи, яка уклала договір від його імені, повноважень через укладення значного правочину;

- позивачем не обґрунтована недійсність додаткової угоди з урахуванням приписів ст. ст. 203, 515 Цивільного кодексу України, крім того відсутні кримінальні справи та вироки як передумова застосування ст. 2228 Цивільного кодексу України. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач хоча і послався на порушення публічного порядку, а саме вчинення договорів з метою «незаконного заволодіння державними коштами», однак не обґрунтував жодним чином чому саме договір порушує публічний порядок;

- позивачем пропущено строк позовної давності. На думку відповідача, позивачем не обґрунтовано яким чином окупація та анексія території Автономної Республіки Крим вплинула на неможливість подання позову. Відповідач зауважує, що обставини непереборної сили мають підтверджуватись сертифікатом Торгово-промислової палати України, виданим по конкретному договору, контракту, виконання якого ускладнено чи стало неможливим у зв`язку з настанням обставин непереборної сили.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2020 клопотання ДАТ «Чорноморнафтогаз», викладене в пункті 4 заяви від 11.01.2020 (вх. № 579/20), про витребування доказів задоволено та витребувано від Окружного адміністративного суду міста Києва належним чином засвідчені копії документів, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи № 2а-2086/12/2670 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі м. Києва Державної податкової служби України, за участю прокуратури Солом`янського району міста Києва, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення: договорів купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03, укладених між Публічним акціонерним товариством «Укргазбуд» та Приватним підприємством «Ново-Ком»; банківських виписок від 10, 14, 22, 24 березня 2011 року, від 07, 18, 19, 20 квітня 2011 року, щодо оплати вартості матеріальних ресурсів та обладнання за договорами купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03.

Через канцелярію суду 16.03.2020 позивачем подано заяви про врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2013/19 та від 05.12.2018 у справі № 915/878/16 при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин у справі № 911/2961/19. Вказана заява судом залучена до матеріалів справи та, за необхідності, відповідні правові висновки будуть враховані судом під час розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 16.03.2020, з урахуванням позиції сторін, розгляд справи по суті не розпочато, у зв`язку з чим судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 06.04.2020.

У зв`язку з карантинними заходами, запровадженими на всій території України, ухвалою суду від 30.03.2020 повідомлено учасників справи, що судовий розгляд справи по суті в порядку загального позовного провадження 06.04.2020 не відбудеться. Про дату, час і місце розгляду справи в порядку загального позовного провадження учасників справи вирішено повідомити ухвалою суду.

Через канцелярію суду 09.04.2020 за вх. № 7296/20 від ПрАТ «Укргазбуд» надійшло клопотання від 03.04.2020 про продовження строку для надання доказів по справі, у якому відповідач просить суд продовжити ПрАТ «Укргазбуд» строк для надання до Господарського суду Київської області копій договорів купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011, № 03/01, від 10.03.2011, № 17/03 (згідно п. 3.5 Договору підряду від 05.10.2010 № 1086); копій банківських виписок від 10, 14, 22, 24 березня 2011 року, від 07, 18, 19, 20 квітня 2011 року, що підтверджують оплату вартості матеріальних ресурсів та обладнання за Договорами купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи № 2а-2086/12/2670.

Через канцелярію суду 13.04.2020 від Окружного адміністративного суду міста Києва, супровідним листом від 09.04.2020 № 03-19/715/20 на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 17.02.2020, надійшли витребувані копії документів з матеріалів адміністративної справи № 2а-2086/12/2670.

На електронну пошту суду 14.05.2020 за вх. № 9270/20 від ПрАТ «Укргазбуд» надійшло клопотання від 13.05.2020 про продовження строку для надання доказів по справі, в якому відповідач просить суд визнати причини неявки представника відповідача у судове засідання 15.05.2020 поважними, розгляд справи відкласти на іншу дату та здійснювати розгляд справи в присутності та за участю представників сторін. Клопотання обґрунтоване обов`язковістю присутності представника ПрАТ «Укргазбуд» в судових засіданнях для захисту прав та законних інтересів товариства і неможливістю направити свого представника для участі в судовому засіданні у період карантину у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні.

На електронну пошту суду 14.05.2020 від ПрАТ «Укргазбуд» надійшло клопотання від 14.05.2020 про витребування доказів по справі, у якому відповідач просить суд витребувати від Касаційного адміністративного суду України у складі Верховного суду належним чином засвідчені копії документів, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи № 826/3357/13-а за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі м. Києва Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення:

- видаткових накладних № АТ-0000011 від 01.02.2011, № АТ-0000012 від 01.02.2011, № АТ-0000013 від 08.02.2011, № АТ-0000013 від 01.03.2011, № АТ-0000014 від 01.03.2011, № АТ-0000015 від 01.03.2011, № АТ-0000016 від 02.03.2011, № АТ-0000017 від 02.03.2011, № АТ-0000018 від 02.03.2011, № АТ-0000019 від 03.03.2011, № АТ-0000020 від 03.03.2011, № АТ-0000021 від 04.03.2011, № АТ-0000022 від 04.03.2011, № АТ-0000023 від 04.03.2011, № АТ-0000024 від 07.03.2011, № АТ-0000025 від 07.03.2011, № АТ-0000026 від 07.03.2011, № АТ-0000027 від 10.03.2011, № АТ-0000028 від 10.03.2011, № АТ-0000029 від 10.03.2011;

- видаткових накладних та податкових накладних № 276 від 01.02.2011, № 277 від 01.02.2011, № 1 від 08.02.2011, № 260 від 01.03.2011, № 261 від 01.03.2011, № 262 від 02.03.2011, № 263 від 02.03.2011, № 264 від 02.03.2011, № 265 від 03.03.2011, № 266 від 03.03.2011, № 267 від 04.03.2011, № 268 від 04.03.2011, № 269 від 04.03.2011, № 270 від 07.03.2011, № 271 від 07.03.2011, № 272 від 07.03.2011, № 273 від 10.03.2011, № 274 від 10.03.2011, № 275 від 10.03.2011, товарно-транспортних накладних;

- повідомлення ТОВ «Експортно-імпортна компанія «Верес» про відступлення ПП «Ново-Ком» права вимоги виконання зобов`язань на підставі договору № 4/02 від 01.02.2011, договору № 03/01 від 01.03.2011, договору № 17/03 від 10.03.2011, укладеним між АТФ «Укргазбуд» та Первісним кредитором.

На електронну пошту суду 14.05.2020 за вх. № 9269/20 від представника ПрАТ «Укргазбуд» надійшло клопотання від 12.05.2020 про відкладення розгляду справи, яке за своїм змістом аналогічне клопотанню від 13.05.2020 про продовження строку для надання доказів по справі (вх. № 9270/20).

Ухвалою суду від 29.04.2020 розгляд справи по суті призначено на 15.05.2020.

У судовому засіданні 15.05.2020 судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано вступне слово представника позивача.

На підставі ухвали суду від 15.05.2020 клопотання відповідача від 03.04.2020 (вх. № 7296/20) про продовження строку для надання доказів по справі та клопотання від 14.05.2020 про витребування доказів по справі залишено без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі. Крім того розгляд справи по суті відкладено на 01.06.2020.

Через канцелярію суду 29.05.2020 відповідачем подано додаткові пояснення за вих. № 49 від 27.05.2020, у яких міститься заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Відповідно до ст. 207 Господарського процесуального кодексу України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

За приписами ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд враховує, що подані відповідачем додаткові пояснення з письмовими доказами, подані до суду з порушенням встановленого законом строку без обґрунтування неможливості їх подання у такий строк, з огляду на що, враховуючи положення ч. 8 ст. 80 та ч. 2 ст. 207 ГПК України, додаткові пояснення підлягають залишенню без розгляду, а долучені до цих пояснень докази до розгляду судом не приймаються.

У судовому засіданні 01.06.2020 судом оголошено перерву, про що представники сторін повідомлені під розписку.

Через канцелярію суду 11.06.2020 позивач подав пояснення (вх. № 11534/20), у яких викладено заперечення проти застосування позовної давності, які мотивуються тим, що позовна давність до вимог про визнання недійсними оспорюваних правочинів від 29.12.2011 № 3/1429 та від 05.10.2010 № 1086, на переконання позивача, зупинена з 27.02.2014 на весь час існування обставин непереборної сили, зазначеної у висновках Торгово-промислової палати України, яка перешкоджала і на даний час створює складнощі із зверненням до суду за захистом своїх інтересів внаслідок неможливості надати документи, які спростовують всіх обставин вчинення нікчемних правочинів, арешту рахунків, що ускладнює оплату судових витрат тощо.

Через канцелярію суду 11.06.2020 позивачем подано пояснення (вх. № 11535/20), у яких викладено порівняльний аналіз судових справ № 2а-2086/12/2670 та № 826/3357/13-а, з метою спростувати твердження відповідача про те, що судове рішення в адміністративній справі № 826/3357/13-а має преюдиційне значення для розгляду справи № 911/2961/19.

У судовому засіданні 12.06.2020 судом оголошено перерву до 19.06.2020 про що представники сторін були повідомлені під розписку.

Через канцелярію суду 15.06.2020 позивачем подано пояснення (вх. № 11721/20), які за своїм змістом є додатковим обгрунтуванням позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів. Представники сторін виступили з заключним словом, посилаючись на обставини і докази досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

19.06.2020, після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним акціонерним товариством «Чорноморнафтогаз» (замовник) та Акціонерним товариством фірмою «Укргазбуд» (підрядник) 05.10.2010 укладено договір підряду № 1086 (далі договір № 1086), предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт з придбанням і подальшим монтажем обладнання об`єкта «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242», далі роботи (п. 1.1.).

Відповідно до п. 1.3. договору № 1086, всі необхідні матеріали і обладнання для виконання робіт замовляється і постачається підрядником.

Згідно з п. 2.1. договору № 1086 ціна предмета договору є приблизною (динамічною) і становить 8674768,83 грн, крім того ПДВ 1734953,76 грн, всього 10409722,59 грн і складається із Договірної ціни (Додаток № 1) та вартості обладнання відповідно до Специфікації обладнання (Додаток № 2) 1981927,67 грн крім того ПДВ 396385,53 грн, всього 2378313,20 грн.

Пунктом 3.1. договору № 1086 обумовлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюються щомісячно згідно з актами приймання виконаних будівельно-монтажних робіт (Ф №КБ-2в) і довідки про вартість виконаних будівельних робіт/і витрати/ (Ф №КБ-3), затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 04.12.2009 № 554, протягом десяти календарних днів після підписання вказаних документів.

Відповідно до п. 3.2. договору № 1086 вартість змонтованого обладнання, придбаного підрядником за власні кошти і включеного в довідку про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ (Ф №КБ-3), підтверджується актом змонтованого обладнання. В акт змонтованого обладнання включається перелік змонтованого обладнання, його кількість і вартість, підтверджена бухгалтерськими документами, із зазначенням позиції монтажу обладнання згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт (Ф №КБ-2в) з наданням паспортів та/або сертифікатів якості, які підтверджують відповідність придбаного обладнання державним стандартам і проектній документації. Перелік і кількість обладнання повинні відповідати Специфікації обладнання (Додаток № 2).

За умовами п. 3.5. договору № 1086 вартість матеріально-технічних ресурсів підтверджується бухгалтерськими документами. Матеріали, які придбаває підрядник для виконання робіт на об`єкті, повинні бути новими.

Підрядник зобов`язується приступити до виконання робіт протягом 10 днів з моменту підписання договору, за умови передачі замовником проектно-кошторисної документації і в повному обсязі виконати роботи, які становлять предмет договору, протягом 360 календарних днів відповідно до Календарного графіку (додаток № 3) (п. 4.1. договору № 1086).

Пунктом 5.1. договору № 1086 обумовлено, що за результатами виконаних за поточний місяць робіт, підрядник складає акт прийняття виконаних будівельно-монтажних робіт (Ф №КБ-2в), довідку про вартість виконаних робіт /та витрати/ (Ф №КБ-3), акт змонтованого обладнання (при виконанні за звітний період робіт з монтажу обладнання), документи згідно з п. п. 3.4. і 3.5. договору та передає на підпис замовнику.

Згідно з п. п. 5.2. - 5.4. договору № 1086 замовник протягом трьох днів розглядає акти та підписує їх або надає мотивовану відмову. У випадку мотивованої відмови замовника прийняти роботи, замовник і підрядник спільно визначають строк, протягом якого підрядник за свій рахунок усуває недоліки. У випадку не надання замовником письмової мотивованої відмови у строк, встановлений п. 5.2. договору, роботи вважаються прийнятими замовником у повному обсязі.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2011 (п. 12.1 договору № 1086).

Пунктом 13.2. договору № 1086 обумовлено, що істотні умови договору не повинні змінюватись після підписання договору до повного виконання зобов`язань сторонами.

Між ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником, та Акціонерним товариством фірмою «Укргазбуд», як підрядником, узгоджено Графік виконання робіт на об`єкті «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242».

Між ДАТ «Чорноморнафтогаз», як замовником, та Акціонерним товариством фірмою «Укргазбуд», як підрядником, узгоджено Договірну ціну до договору № 1086 у розмірі 10409722,59 грн, у тому числі вартість обладнання 2378313,20 грн, у т.ч. ПДВ 396385,53 грн.

Між сторонами погоджено додаток № 2 до договору № 1086 «Специфікація обладнання» загальною вартістю 2378313,20 грн.

Між сторонами 15.06.2011 укладено додаткову угоду № 1/634 до договору № 1086 про внесення змін до умов Договору підряду від 05.10.2010 №1086 у частині, що стосується нової назви та нових платіжних реквізитів замовника.

Між сторонами 06.10.2011 укладено додаткову угоду № 2/1115 про внесення змін до умов договору № 1086 у частині, що стосується нової назви підрядника.

Між сторонами 29.12.2011 укладено додаткову угоду № 3/1429 до договору № 1086, відповідно до якої сторони дійшли згоди про внесення наступних змін і доповнень в договір № 1086:

- пункт 13.2. договору № 1086 викладено у наступній редакції:

« 13.2. Істотні умови договору не повинні змінюватись після його підписання до повного виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення об`єму робіт у залежності від реального фінансування; поліпшення якості робіт, якщо поліпшення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору і строку виконання робіт за договором при виникненні об`єктивних обставин, які зумовили причини такого продовження, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.»;

- пункт 12.1. договору № 1086 викладено в наступній редакції:

« 12.1. Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 01.07.2012.»;

- решта умов договору № 1086 залишена без змін і є обов`язковими для виконання сторонами.

Між сторонами 28.05.2012 укладено додаткову угоду № 4/528 до договору № 1086 в частині щодо зміни банківських реквізитів підрядника.

Позивачем до матеріалів справи надано копії належним чином оформлених актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) за червень 2012 року №№ 1, 2, 3, 4, 5 на загальну суму 915268,73 грн та довідки про вартість виконаних будівельних робіт /і витрати/ (форма № КБ-3) на суму 915268,73 грн.

Між тим, у вересні 2017 року ПрАТ «Укргазбуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДАТ «Чорноморнафтогаз» про стягнення 1409372,60 грн., з яких: 605467,90 грн основного боргу, 95249, 22 грн 3% річних, 708655, 47 грн інфляційних втрат.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду № 1086 від 05.10.2010 в частині оплати вартості виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 та постановою Верховного Суду від 08.05.2018, у справі № 910/16725/17 вказаний позов задоволено частково, стягнуто з ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ПрАТ «Укргазбуд» 605467,90 грн основного боргу, 549456,03 грн інфляційних втрат, 54541,88 грн 3% річних, 18141,99 грн витрат на сплату судового збору та 21934,54 грн витрат на послуги адвоката. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судами у справі № 910/16725/17 встановлено, що ПрАТ «Укргазбуд» на виконання умов договору № 1086 виконано, а ДАТ «Чорноморнафтогаз» прийнято виконані позивачем будівельно-монтажні роботи на загальну суму 10408440,83 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт: за жовтень 2010 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 1094544,00 грн, за листопад 2010 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 329072,10 грн, за грудень 2010 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 957270,66 грн, за січень 2011 року №№1, 2 на загальну суму 535612,68 грн, за лютий 2011 року №№ 1, 2, на загальну суму 340340,52 грн, за березень 2011 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 191858,40 грн, за квітень 2011 року №№ 1, 2, 3 на загальну суму 880999,14 грн, за червень 2011 року № 1 на суму 611508,06 грн, за вересень 2011 року № 1, № 3 на суму 1530515,82 грн, за жовтень 2011 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 1655091,50 грн, за листопад 2011 року №№ 1, 2, 3, 4 на загальну суму 367598,22 грн, за червень 2012 року №№1, 2, 3, 4, 5 на загальну суму 915268,73 грн, актами № 1, 2 приймання-передачі обладнання, змонтованого на об`єкті від 28.11.2011 на загальну суму 997761,00 грн, а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт /і затрати/. Вказані акти з боку ДАТ «Чорноморнафтогаз» підписані та скріплені печаткою без зауважень та заперечень.

Судовим рішенням у справі також встановлено, що як вбачається з матеріалів справи, зокрема наданих ПрАТ «Укргазбуд» банківських виписок, ДАТ «Чорноморнафтогаз» здійснено погашення заборгованості у розмірі 9443557,30 грн. Крім того, між сторонами проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 359415,63 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами № 02 від 24.12.2012 на суму 254537,23 грн, № 01 від 24.12.2012 на суму 60263,60 грн.

До матеріалів справи № 911/2961/19 сторонами також подано копії вказаних вище документів на підтвердження виконання договору № 1086.

Звертаючись до Господарського суду Київської області з вимогами про визнання недійсним договору підряду № 1086 від 05.10.2010, як на одну з підстав недійсності цього правочину позивач посилається на обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній справі № 2а-2086/12/2670.

Судами у справі № 2а-2086/12/2670 встановлені наступні обставини:

- ПАТ «Укргазбуд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби, в якому просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.02.2012 № 000532302;

- податковим повідомленням-рішенням Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва від 01.02.2012 № згідно із пп. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та за порушення п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України ПАТ «Укргазбуд» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1255514 грн, в тому числі: за основним платежем на суму 1255513 грн, за штрафними санкціями на 1 грн;

- між ПАТ «Укргазбуд» та ПП «Ново-Ком» укладено договори купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03, за умовами яких продавець зобов`язується поставити (передати у власність) покупцю обладнання та будівельні матеріали (далі товар) у строки, кількості, якості й асортименті та по ціні зазначених у специфікаціях, а покупець прийняти та оплатити товар;

- на виконання умов угод ПП «Ново-Ком» поставлено товари, на що виписано (оформлено) податкові накладні та видаткові накладні № 1135 та № 1136 від 01.02.2011, № 1137 від 08.02.2011, № 442 та № 443 від 01.03.2011, № 444, № 445 та № 446 від 02.03.2011, № 447 та № 448 від 03.03.2011, № 449, № 450 та № 451 від 04.03.2011, № 452, № 453 та № 454 від 07.03.2011, № 455, № 456 та № 457 від 10.03.2011;

- ПАТ «Укргазбуд» (покупець) було отримано від ПП «Ново-Ком» (продавець) товари, проте дані товари не оплачувались та були повернуті продавцю згідно видаткових накладних, а ПП «Ново-Ком» було прийнято зазначені товари;

- з метою виконання договірних зобов`язань (виконання робіт) перед своїми замовниками ПАТ «Укргазбуд» здійснювало господарські відносини з ТОВ «ЕК Верес»;

- згідно договорів купівлі-продажу від 01.02.2011 № 4/02, від 01.03.2011 № 03/01, від 10.03.2011 № 17/03 ПАТ «Укргазбуд» було придбано у ТОВ «ЕК Верес» товари згідно податкових та видаткових накладних;

- у зв`язку із відступленням права вимоги, розрахунки за вказаний товар здійснювались ПАТ «Укргазбуд» згідно повідомлення про відступлення права вимоги, що надійшло від ТОВ «ЕК Верес» та підтверджено банківськими виписками;

- за встановлення в судовому порядку відсутності факту здійснення господарської операції між позивачем та ПП «Ново-Ком» та ТОВ «ЕК Верес», в результаті чого відсутні правові наслідки для обох сторін, донарахування грошового зобов`язання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням є обґрунтованим;

- на підтвердження придбання товарів надано товарно-транспортні накладні, оскільки, як стверджує представник позивача зазначені товари перевозилися ПАТ «Укргазбуд» власними транспортними засобами та були використані при виконанні робіт на будівництві: залізнично-автомобільний мостовий перехід через р. Дніпро в м. Києві; роботи по ремонту лоткової частини магістрального аміакопроводу підроблювальної дільниці на території придніпровського управління магістрального аміакопроводу УДП «Укрхімтрансаміак»; будівництво третьої черги тролейбусного руху в м. Керч; заміна магістрального газопроводу Ялта-Алушта у районі зсувної ділянки на ПК № 242.

Крім того судом у справі № 2а-2086/12/2670 зазначено:

- матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження використання у власній господарській діяльності придбаних товарів, зокрема, позивачем не надано суду копії актів виконаних робіт на вищезазначених об`єктах будівництва, тощо.

- матеріали справи не містять інформації щодо умов постачання третім особам товару за замовленням позивача, умов підписання акту виконаних робіт, тому доказів отримання предмету перевезення третіми особами суду не надано.

- враховуючи те, що позивачем на вимогу суду не надано первинних документів та документів на підтвердження наявності та використання в межах своєї господарської діяльності отриманих товарів, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що доказів на підтвердження правомірності формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у спірному періоді.

З огляду на те, що договір № 1086 передував укладенню додаткової угоди № 3/1429, недійсність яких є предметом розгляду даної справи, суд вважає за необхідне передусім розглянути вимоги про недійсність договору підряду № 1086 від 05.10.2010.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч. ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пункт 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України визначає свободу договору в якості однієї з загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 Цивільного Кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: законність змісту правочину, наявність в особи, яка його вчиняє, необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасника правочину, відповідність форми вчинення правочину вимогам закону, певна спрямованість правочину.

Згідно з положеннями ст. 215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже обов`язок доведення наявності обстави, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частини 1-3 наведеної статті).

На думку позивача, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2013 у справі № 2а-2086/12/2670, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.05.2014, встановлена нереальність господарських операцій із придбання ПАТ «Укргазбуд» у ПП «Ново-Ком» товарно-матеріальних цінностей при виконанні робіт на будівництві об`єкта «заміна магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК № 242», а відповідно і завищення вартості робіт за оспорюваним договором № 1086.

В свою чергу, відповідачем не заперечується той факт, що ним фактично не придбавались товари у ПП «Ново-Ком», з метою їх використання при виконанні робіт, визначених спірним договором, оскільки такі товари були повернуті ПрАТ «Укргазбуд» на користь ПП «Ново-Ком», що також встановлено судовими рішеннями в адміністративній справі № 2а-2086/12/2670.

Слід зазначити, що факт не придбання товарів відповідачем у ПП «Ново-Ком», необхідних для виконання робіт за договором № 1086, жодним чином не впливає на обставини, з якими закон пов`язує факт дійсності правочину. У договорі № 1086 відсутні умови щодо придбання матеріальних ресурсів та обладнання у конкретної особи.

Натомість спірним договором підряду передбачено, що підрядник несе відповідальність за якість придбаних ним матеріалів та обладнання, наявності сертифікатів та, за необхідності, дозволу на встановлення придбаного обладнання в Україні, а також його справність. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів та обладнання, яке не відповідає встановленим вимогам, замовником не оплачуються. Оплата вказаних робіт здійснюється після усунення підрядником зауважень і прийняття робіт замовником (п. 6.8. договору № 1086).

У матеріалах справи відсутні докази щодо наявності претензій замовника, адресованих підряднику, стосовно порушення вимог щодо якості та кількості такого обладнання.

Посилання ж відповідача на адміністративну справу № 2а-2086/12/2670 стосовно ПП «Ново-Ком» в контексті підтвердження придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання робіт за договором підряду № 1086 від 05.10.2010, судом не приймається судом до уваги з огляду на те, що в межах даної адміністративної справи суди не перевіряли та не досліджували жодної обставини фіктивності або реальності правочинів, чи наявність або відсутність фактів розкрадання.

Позивач посилається на укладання договору № 1086 з метою незаконного заволодіння відповідачем грошовими коштами позивача, які були сплачені ДАТ «Чорноморнафтогаз» в рахунок вартості обладнання та матеріалів, необхідних для виконання робіт за договором.

На думку позивача, укладення сторонами договору підряду № 1086 від 05.10.2010 порушувало публічний порядок згідно з ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України, оскільки він спрямований на незаконне заволодіння державними коштами.

Суд звертає увагу, що виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

Нікчемними як такі, що порушують публічний порядок є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами; правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

При кваліфікації правочину за ст. 228 Цивільного кодексу України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути, зокрема, вирок суду, постановлений у кримінальній справі щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Позивачем не доведено обставин, які б свідчили про порушення спірним договорам підряду публічного порядку, і, зокрема, доказів того, що укладення вказаного правочину було спрямоване на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Зі змісту договору № 1086 та наявних у матеріалах справи доказів, долучених позивачем до позовної заяви та відповідачем до відзиву, вбачається досягнення домовленості з виконання робіт, оформлення факту виконання робіт та подальше намагання отримати грошову оплату за виконання, що свідчить про наміри сторін створити певні правові наслідки, притаманні для договору підряду.

Доводи позивача в даному випадку зводяться до завищення вартості певної частини робіт, що фактично стосується обставин виконання оспорюваного правочину.

Проте суд зауважує, що подальше виконання умов договору сторонами не є предметом розгляду у даній справі, а тому ці обставини не входять до предмета доказування. Предметом спору у справі є питання дійсності або недійсності договору саме на момент його укладання, тому суд не вважає за необхідне з`ясовувати питання, пов`язані з тим як він фактично був виконаний. Питання обґрунтованості вартості робіт мають досліджуватися судом у разі наявного на розгляді спору щодо факту виконання робіт, якості та повноти такого виконання.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов оспорюваного договору його сторони вчинили всі необхідні дії, спрямовані на реальне настання правових наслідків, зумовлених цим договором, а саме: відповідач виконав роботи, передав їх позивачу згідно актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/, позивач прийняв результати робіт та сплачував кошти за спірним договором.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази щодо наявності зауважень позивача стосовно виконаних договірних робот відповідачем, а тому суд приходить до висновку, що замовник контролював хід виконання робіт та жодних зауважень щодо їх обсягу, вартості і якості не заявляв.

Також за твердженнями позивача, додатковою обставиною, яка свідчить про вчинення правочину від 05.10.2010 № 1086 з метою, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності, у тому числі, порушення інтересів держави у частині, що стосується використання державних коштів, є те, що станом на момент укладання Договору підряду від 05.10.2010 № 1086, якими визначений обсяг будівельних робіт та вартість будівельних робіт по об`єкту «Заміна ділянки магістрального газопроводу Ялта-Алушта в районі зсувної ділянки на ПК 242», не було проведено дослідницькі роботи з обстеження зсувних та зсувонебезпечних ділянок і визначення напруженого стану магістрального газопроводу (МГ) Сімферополь-Севастополь ПК 90 - ПО, ПК 320, ПК 245; МГ Бахчисарай-Ялта ПК 410, ПК 260, ПК 400-406, ПК 310-320; МГ Ялта-Алушта ПК 242, 220/.

Суд зазначає, що вказані доводи стосуються виконання договору, їх (доводів) не існувало на момент укладення правочину, а тому вони не можуть впливати на його дійсність саме на момент укладання. Фактично йдеться про дослідження питань щодо наявності або відсутності підстав для здійснення оплати робіт за спірними договором, що не є предметом спору у цій справі та не входить до предмета доказування.

Також, в якості підстави недійсності договору підряду № 1086 від 10.05.2010 позивач посилається на порушення порядку вчинення значного правочину. За твердженнями позивача вчинення правочину відбулось без погодження Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», що суперечить пп. 8.4.3. підрозділу 8.4. «Правління товариства» розділу 8 «органи управління товариства» Статуту ДАТ «Чорноморнафтогаз», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ДАТ «Чорноморнафтогаз» від 27.08.2010, оформленого протоколом № 1 (далі Статут).

На думку позивача, обставини щодо відсутності дозволу Правління ДАТ «Чорноморнафтогаз» та погодження Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі його голови правління на вчинення договору підряду від 05.10.2010 № 1086, підтверджуються відсутністю письмових доказів, у розумінні ст. ст. 74-79 ГПК України:

- протоколу рішення загальних зборів акціонерів ДАТ «Чорноорнафтогаз», єдиним акціонером якого є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за підписом голови Правління Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»;

- протоколу Правління ДАТ «Чорноморнафтогаз;

- перерахування Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» грошових коштів, підписання актів та інших первинних документів за договором підряду від 05.10.2010 № 1086.

Відповідач, заперечуючи проти наведених доводів, стверджував, що з метою спростування тверджень ДАТ «Чорноморнафтогаз» щодо відсутності погодження НАК «Нафтогаз України» на укладення значного правочину в аналогічній господарській справі № 911/2788/18, представником ПрАТ «Укргазбуд» було направлено на адресу НАК «Нафтогаз України» адвокатський запит від 03.04.2019 № 01-0304/19 з проханням надати інформацію щодо наявності чи відсутності такого погодження. У відповідь на вказаний адвокатський запит НАК «Нафтогаз України» листом № 14-3728/1.18-19 від 14.05.2019 повідомила про неможливість надання запитуваної письмової інформації у зв`язку з тим, що у НАК «Нафтогаз України» документи тимчасового зберігання за 2012 рік були знищені відповідно до Акту про виділення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду від 19.02.2019.

Відповідно до положень ст. 92 Цивільного кодексу України (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, договір підряду № 1086 від 05.10.2010 укладено між ДАТ «Чорноморнафтогаз» в особі начальника департаменту капітального будівництва та облаштування родовищ Сазикіна С.М., який діяв на підставі довіреності від 23.07.2010 № 11/198 та Акціонерним товариством фірмою «Укргазбуд» в особі директора структурного підрозділу «Факел» Бондаренко В.І., який діяв на підставі довіреності від 12.09.2010 № 332.

За приписами ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочинів до категорії значних правочинів. Вимоги до порядку вчинення значного правочину, передбачені цим розділом, застосовуються як додаткові до інших вимог щодо порядку вчинення певних правочинів, передбачених законодавством або статутом акціонерного товариства.

Так, підпунктом 8.4.3. підрозділу 8.4. «Правління товариства» розділу 8 «органи управління товариства» Статуту передбачено, що до компетенції правління товариства належить, зокрема, надання згоди на вчинення Товариством правочинів (в тому числі укладання договорів та угод) на суму 10000000 (десяти мільйонів) гривень, крім укладання угод щодо продажу природного газу, нафти, газового конденсату (в тому числі суміші нафти та газового конденсату) та договорів на виконання геологорозвідувальних робіт з рахунок держбюджетних коштів за попереднім письмовим погодженням (наказом) акціонерного Товариства Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в особі його голови правління».

Норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмета доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази «за внутрішнім переконанням» вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

Сторони у справі не змогли ані підтвердити, ані спростувати факт наявності погодження НАК «Нафтогаз України» на укладення договору підряду № 1086 від 05.10.2010, посилаючись на відсутність письмових доказів.

Водночас судом враховано, що наявні у матеріалах справи докази, зокрема копії договору № 1086 та додаткових угод до нього, актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ (форма № КБ-3), актів приймання-передачі змонтованого обладнання, свідчать про наявність тривалих договірних відносин між сторонами, договір виконувався сторонами відповідач виконував обумовлені договором роботи, а позивач частково оплачував вартість таких робіт, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок.

Наведені обставини також встановлені судовим рішенням у господарській справі № 910/16725/17.

Відповідно, суд приходить до висновку, що позивач не довів належними доказами те, що укладення договору № 1086 не погоджувалось НАК «Нафтогаз України», адже відповідальність за його погодження лежала саме на позивачеві.

З урахування викладеного в сукупності, судом встановлено, що оспорюваний договір підряду № 1086 від 05.10.2010 на момент його укладення відповідав вимогам встановленим законодавством, в тому числі положенням статті 203 Цивільного кодексу України, виконувався його сторонами, спрямований на реальне настання юридичних наслідків, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, тобто спрямований на настання реальних наслідків.

Норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмета доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази «за внутрішнім переконанням» вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

Також позивач заявив вимоги про визнання недійсною додаткової угоди від 29.12.2011 № 3/1429, якою продовжено строк дії спірного договору підряду. На думку позивача, вказана угода суперечила вимогам ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» та жодних підстав для зміни істотної умови договору підряду № 1086 від 05.10.2010 не існувало. За твердженнями позивача, обставини щодо відсутності підстав для зміни істотної умови Договору підряду від 05.10.2010 № 1086, підтверджується відсутністю сертифікату торгово-промислової палати про перебування відповідача під дією форс-мажорної обставини.

В свою чергу, відповідач зазначав, що спірну додаткову угоду було укладено через затримки у фінансуванні, а також через постійні випадки порушення позивачем строків оплати за договором підряду.

Посилання позивача на ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) щодо визнання недійсною додаткової угоди № 3/1429 до договору № 1086 є необґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Як зазначав відповідач та не спростовано позивачем, внесені додатковою угодою від 29.12.2011 № 3/1429 зміни до договору підряду № 1086 від 05.10.2010 в частині продовження строку дії договору виникли у зв`язку з затримкою фінансування та порушенням ДАТ «Чорноморнафтогаз» строків оплати вартості виконаних робіт за договором.

Судом встановлено, що продовження строку виконання робіт не призвело до збільшення суми, визначеної у договорі № 1086, що узгоджується з п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Відповідний п. 4 ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» передбачає можливість як продовження строку дії договору, так і виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Наданими відповідачем до відзиву доказами, зокрема банківськими виписками та актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2010 по 25.09.2014 за договором № 1086, підписаним між сторонами, підтверджується факт, що не спростовано позивачем, порушення ДАТ «Чорноморнафтогаз» строків розрахунків.

Як вбачається з обставин взаємовідносин сторін в рамках Договору підряду № 749, сторони продовжували виконувати зобов`язання фактично на інших умовах, ніж визначено Договором, про що свідчать зустрічні виконання сторін після визначених договором № 1086 термінів, прийняття позивачем робіт та здійснення проплат до кінця 2012 року.

Таким чином, продовження строку дії договору № 1086 укладенням додаткової угоди № 3/1429 не порушило вимоги Закону України «Про здійснення державних закупівель», відповідно позовні вимоги в частині визнання такої додаткової угоди недійсною визнаються судом необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідач у відзиві виклав заяву про застосування строку позовної давності, в якій просить суд застосувати позовну давність до позовних вимог ДАТ «Чорноморнафтогаз».

Відповідно до ст. ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як встановлено вище, позивачем не доведено належними, достатніми та достовірними доказами, що його права чи охоронювані законом інтереси було порушено, у зв`язку з чим клопотання відповідача про застосування до правовідносин позовної давності задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги викладене вище, наявність передбачених законом підстав для задоволення позову не була доведена суду у встановленому порядку належними та допустимими доказами, відтак, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була досліджена судом і наведених вище висновків суду стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 26.06.2020.

Суддя О.В. Щоткін