ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020м. ДніпроСправа № 904/220/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 13 104,32 грн.

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Солом`яний С.С.

Представники:

Від позивача: Пашніна А.В., ордер № 1473/001 від 20.01.20, адвокат

Від відповідача: Братцева Н.С., ордер №1874 від 24.01.20, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" заборгованість в розмірі 13 104,32 грн., з яких 11 700,00 грн. - основний борг, 108,67 грн. - 3% річних, 1155,25 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та 140,40 грн. - інфляційні збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг №92-19-ДС від 17.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач проти позову заперечує та просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначає, що доданий до позовної заяви акт здачі-прийняття робіт не є належним доказом в підтвердження виконаних позивачем робіт, оскільки в ньому не конкретизовано, які саме послуги/роботи виконувались (перелік наданих послуг), виконавців таких послуг, обсягу наданих послуг, період їх надання. Крім того, виконавцем (позивачем) не надано експертного висновку та не зроблено відповідного запису у паспорті обладнання, що є порушенням п. 4.1.2 договору. Також відповідач зауважує, що позивачем не надано зареєстрованої податкової накладної.

У відповіді на відзив позивач заперечує проти доводів відповідача, зазначає, що акт здачі-прийняття робіт підписаний зі сторони відповідача без жодних зауважень та заперечень, а відтак є належним доказом на підтвердження виконаних робіт. Щодо відсутності зареєстрованої податкової накладної позивач вказує, що умовами договору не передбачено здійснення оплати з боку покупця після реєстрації продавцем податкових накладних, дане питання жодним чином не впливає на виконання основного зобов`язання.

В судовому засіданні 02.06.2020 представником позивача заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копій податкових накладних та копій паспортів обладнання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

24.03.2020 ухвалено перейти до розгляду справи №904/220/20 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2020.

У судовому засіданні 30.06.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про надання послуг, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, розмір та порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, періоди прострочення оплати за надані послуги.

Так, судом встановлено, що 17 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс" (виконавець) укладено договір №92-19-ДС, відповідно до п.1.1 якого виконавець бере на себе зобов`язання надати наступні послуги (роботи) з паспортизації посудин, що працюють під тиском, згідно з переліком у додатку №2 до даного договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги (роботи).

Згідно з п.2.1 договору термін надання послуг (робіт) - 30 робочих днів з дати здійснення замовником авансового платежу (передоплати), надання безперешкодного доступу до підготовленого обладнання та необхідної технічної документації російською або українською мовою.

Вартість послуг (робіт) за цим договором визначена протоколом угоди про договірну ціну (додаток №1) і становить на дату підписання договору 15 000,00 грн., ПДВ-20% 3000,00 грн., загальна вартість 18 000,00 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору замовник здійснює авансовий платіж (передплату) у розмірі 35% від вартості послуг (робіт). Вказаної в п.3.1 цього договору. Остаточний розрахунок у розмірі 65% від вартості послуг здійснюється замовником протягом 30-ти календарних днів з дати підписання акту здачі приймання наданих послуг (робіт). Оплата за цим договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.п.3.3, 3.4 договору).

Згідно з п.п.5.1, 5.2 договору при завершенні надання послуг (робіт) виконавець надає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг (робіт). Замовник протягом 3-х робочих днів з дня отримання акта здачі-приймання наданих послуг (робіт) направляє виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову надання послуг (робіт).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині невиконаних умов - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до платіжного доручення №183 від 25.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс" 6 300,00 грн. плати за послуги згідно рахунку №92-19-ДС-1 від 17.01.2019 (а.с.16).

У підтвердження виконання обумовлених договором робіт, позивач надав підписаний відповідачем акт №1 від 29.07.2019 здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору №92-19-ДС від 17.01.2019 на суму 18 000,00 грн. з ПДВ (а.с.15).

В свою чергу, відповідач, за твердженнями позивача, остаточний розрахунок за надані послуги не здійснив.

Позивач зазначає, що відповідачем не оплачено вартість наданих послуг у розмірі 65% від загальної вартості послуг, що становить 11 700,00 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору, строк оплати наданих послуг за актом №1 від 29.07.2019 здачі-приймання робіт (надання послуг) є таким, що настав 28.08.2019.

Доказів оплати заборгованості замовник не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного надані позивачем докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 11 700,00 грн. є більш вірогідними, поряд з доказами наданими відповідачем.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача залишкової частини заборгованості за надані послуги за договором №92-19-ДС від 17.01.2019 у розмірі 11 700,00 грн. підлягає задоволенню.

З приводу заперечень відповідача, що доданий до позовної заяви акт здачі-прийняття робіт не є належним доказом в підтвердження виконаних позивачем робіт, оскільки в ньому не конкретизовано, які саме послуги/роботи виконувались (перелік наданих послуг), виконавців таких послуг, обсягу наданих послуг, період їх надання суд зазначає, що надані до матеріалів справи підписані зі сторони відповідача директором Сакута О.Г. Жодних заперечень та зауважень щодо виконаних робіт акти не містять.

Таким чином, роботи відповідачем прийняті без зауважень.

Щодо заперечень, що позивачем не надано експертного висновку та не зроблено відповідного запису у паспорті обладнання, що є порушенням п. 4.1.2 договору та не надано зареєстрованої податкової накладної суд зауважує, що клопотанням від 02.06.2020 позивачем залучено до матеріалів справи зареєстровані податкові накладні та паспорти на обладнання. До того, ж як зазначено вище, відповідно до підписаних відповідачем актів виконаних робіт, роботи прийняті без зауважень та заперечень.

Також, суд звертає увагу, що зміст п.4.1.2 договору передбачає обов`язок виконавця надати паспорти на обладнання, а не обов`язки, зазначені відповідачем з посиланням на даний пункт договору (надання експертного висновку та внесення запису до паспортів).

У судовому засіданні відповідач зазначив, що відсутні докази передання паспортів замовнику.

З даного питання суд звертає увагу, що виготовлення паспортів входить до предмету договору, а тому підписаний акт виконаних робіт є підтвердженням передачі паспортів Замовнику.

Отже, заперечення відповідача є безпідставними.

Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню у розмірі 1 155,00 грн., 3% річних у розмірі 108,67 грн. та інфляційні збитки у розмірі 140,40 грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.1 договору при затримці замовником оплати наданих послуг, згідно з п.3.3 замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,5% від вартості наданих, та несплачених за кожен прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період за який сплачується пеня.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за порушення строку оплати наданих послуг у розмірі 1 155,25 грн. за період з 28.08.2019 по 18.12.2019.

Як встановлено судом вище, строк оплати заборгованості настав 28.08.2019, відповідно прострочка оплати виникає з 29.08.2019.

Таким чином вимога, про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 144,36 грн. за період з 29.08.2019 по 18.12.2019.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 108,67 грн. за період з 28.08.2019 по 18.12.2019 та інфляційні збитки у розмірі 140,40 грн. з серпня по листопад 2019 року.

Оскільки при нарахуванні 3% річних позивачем допущено аналогічних помилок, що і при нарахуванні пені щодо визначення початку періоду нарахування, тому вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 107,70 грн. за період з 29.08.2019 по 18.12.2019.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наведених положень законодавства вбачається, що втрати від інфляції, де початком періоду нарахування є обмежений місяць (початком періоду нарахування втрат від інфляції є 29.08.2019), тому серпень 2019 не може братися до розрахунку, так як найменший період визначення індексу інфляції складає місяць (аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18).

У той же час, проведеним розрахунком інфляційних збитків у правильний період з вересня по листопад 2019 року розмір збитків від інфляції є більшим, ніж заявлений позивачем, тому вимога про стягнення інфляційних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 140,40 грн.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 13 092,46 грн., з яких 11 700,00 грн. - основний борг, 1 144,36 грн. - пеня, 107,70 грн. - 3% річних та 140,40 грн. - інфляційні збитки.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2 100,10 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" про стягнення заборгованості у розмірі 13104,32 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Натс Продакшн" (49114, м. Дніпро, вул. Князя Ярослава Мудрого, 59, ідентифікаційний код 41124475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько-німецьке підприємство "Товариство технічного нагляду Діекс" (49040, м. Дніпро, пров. Джинчарадзе, 8, ідентифікаційний код 32349901) заборгованість у розмірі 11 700,00 грн. (одинадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.), пеню у розмірі 1 144,36 грн. (одна тисяча сто сорок чотири грн. 36 коп.), 3% річних у розмірі 107,70 грн. (сто сім грн. 70 коп.), інфляційні втрати у розмірі 140,40 грн. (сто сорок грн. 40 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 100,10 грн. (дві тисячі сто грн. 10 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повідомити учасників судового процесу, що процесуальні дії повинні бути вчинені у строки встановлені законом та судом, з урахуванням пункту четвертого розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України щодо продовження процесуальних строків на час дії карантину.

Повне рішення складено 30.06.2020

Суддя О.М. Крижний