УХВАЛА

м. Київ

22.06.2020Справа № 910/8654/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний

завод № 1»

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

Особи, що можуть отримати статус учасників справи:

1. Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк»

2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія

«Інвестохіллс Веста»

3. Товариство з обмеженою відповідальністю «Край-2»

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» (далі - заявник) звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позову, відповідно до змісту якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

1. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення в позасудовому порядку (шляхом набуття права власності, продажу будь-якій особі - покупцеві, продажу на прилюдних торгах тощо) на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» нерухоме майно згідно з Іпотечним договором від 28.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 6080:

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлові будівлі за адресою: м . Харків, вул. Мала Гончарівська ( колишня Гончарівська), будинок 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.;

2. заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» нерухомого майна:

- нежитлових будівель за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлових будівель за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська (колишня Гончарівська), будинок 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.

Відповідно до частини 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями частини 5 статті 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням зазначених принципів, які виражені також у статтях 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності перед законом і судом в процесуальному аспекті означає рівність суб`єктивних процесуальних прав усіх учасників судового процесу незалежно від їх особистих якостей (правового статусу, майнового стану), визначення процесуального становища учасників судочинства тільки процесуальним законодавством і ніяким іншим, визначення процесуального порядку розгляду справ певною процесуальною формою.

В матеріальному аспекті принцип рівності повинен розумітися так, що до всіх учасників процесу матеріальний закон має застосовуватися однаково (право є застосуванням рівного масштабу до різних осіб).

Принцип змагальності сторін полягає в тому, що сторони в процесі зобов`язані у процесуальній формі довести свою правоту за допомогою поданих ними доказів переконати суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення або неможливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, без наведення відповідного обґрунтування та доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви, заявник вказує на те, що він має намір звернутися до господарського суму міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про:

- визнання недійсними Договорів № 81, № 81/1 в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» прав вимоги та майнових прав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» за Кредитним договором та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» за Іпотечним договором;

- визнання припиненою іпотеку нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» згідно з Іпотечним договором.

Підставою для звернення до суду з означеним позовом заявник вказує те, що 19.05.2011 року між ПАТ «Український професійний банк» та ТОВ «Край-2» було укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 445 (далі - Кредитний договір).

З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Край-2» за вищевказаним Кредитним договором, заявник уклав з ПАТ «Український професійний банк» Іпотечний договір від 28.10.2013, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 6080.

На виконання взятих на себе зобов`язань за Іпотечним договором заявник передав ПАТ «Український професійний банк» в іпотеку наступне нерухоме майно:

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська (колишня Гончарівська), будинок 17, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.

Пунктом 29 Іпотечного договору було передбачено, що термін його дії - до 19.05.2016 року, а у випадку невиконання зобов`язань за Кредитним договором - до повного та належного виконання Іпотекодавцем та/або Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та всіма додатковими договорами до нього.

27.05.2015 року між ТОВ «Край-2» та ПАТ «Український професійний банк» було укладено Договір про розірвання Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 445 від 19.05.2011 з 27 травня 2015 року.

При цьому, 28.05.2015 року ПАТ «Український професійний банк» видало ТОВ «Край-2» Довідку № 11/5-02/491, згідно з якою кредитна заборгованість перед ПАТ «Український професійний банк» по Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 445 від 19.05.2011 р. 27 травня 2015 року за основним боргом та процентами повністю погашена, у зв`язку з чим дія Кредитного договору припинена.

Крім того, 27.05.2015 року ПАТ «Український професійний банк» звернулося до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Смолянінової О.Я. з повідомленням № 01-10/1506 від 27.05.2015, відповідно до змісту якого ПАТ «Український професійний банк» у зв`язку з повним погашенням кредиту, наданого ТОВ «Край-2» згідно Договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 445 від 19.05.2011 просить припинити обтяження нерухомого майна іпотекою та припинення обтяження речового права на нерухоме майно, яким є:

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська (колишня Гончарівська), будинок 17, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.

Одночасно, у вищевказаному повідомленні Банк зазначив, що він не має жодних фінансових та майнових претензій до Іпотекодавця та/або Позичальника та підтверджує про повне виконання зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії № 445 від 19.05.2011.

У зв`язку з цим, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я. було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про припинення обтяження та припинення іпотеки щодо предмета іпотеки та видано відповідні витяги № 38222274, 38223662, 38218302, 38220126 від 28.05.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та про реєстрацію іпотеки стосовно припинення обтяження та припинення іпотеки щодо предмета іпотеки.

Однак, 27.04.2020 року між ПАТ «Український професійний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Грошової С.В. та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» було укладено:

1. Договір № 81 про відступлення права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання (далі - Договір № 81);

2. Договір № 81/1 купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання (далі - Договір № 81/1).

За умовами вищевказаних Договорів ПАТ «Український професійний банк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» права вимоги та майнові права, зокрема, до ТОВ «Край-2» за Кредитним договором та до заявника за Іпотечним договором.

ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», як новий кредитор, направило ТОВ «Край-2» та ТОВ «Харківський міський молочний завод № 1» повідомлення - вимогу № 1915-2012 від 19.05.2020, в якій зазначив, що у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору та порушення Боржником строків щодо повернення кредиту, утворилась заборгованість ТОВ «Край-2», що станом на 27.04.2020 становить 101 009 728, 00 грн., з яких сума основного боргу - 35 100 000, 00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 65 909 728, 27 грн. У зв`язку з цим, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вимагає погасити вказану заборгованість та зазначає, що у випадку невиконання ТОВ «Край-2» цієї вимоги, несплати суми заборгованості за вказаним вище кредитним договором, ТОВ «Фінансова компанія «Інветохіллс Веста» буде змушене скористатися своїм правом, як Іпотекодержателя у відповідності до Іпотечного договору від 29.10.2013 № 6080 та звернути стягнення на іпотечне майно.

Заявник вважає, що шляхом надіслання вищевказаної вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» фактично намагається повторно стягнути вже сплачену ТОВ «Край-2» заборгованість за Кредитним договором, у зв`язку з чим існує реальна загроза застосування з боку ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» механізму звернення стягнення на нерухоме майно, що належать заявнику та було передано в іпотеку за Іпотечним договором, який наразі є припиненим.

На переконання заявника, співвідношення можливих негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову співмірно з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі їх невжиття, адже у разі невжиття заходів забезпечення заявник може втратити своє законне право власності на нерухоме майно, та таке майно може протиправно вибути із власності заявника та безпідставно потрапити у власність третіх осіб.

Одночасно заявник зазначає, що забезпечення позову є необхідним заходом, що унеможливить незаконне заволодіння нерухомим майном, його подальше неправомірне відчуження та інше розпорядження цим нерухомим майном до вирішення судового спору по суті.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд зазначає наступне.

У даному випадку, заявник має намір звернутися до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання недійсними Договорів № 81, № 81/1 від 27.04.2020 в частині відступлення Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» прав вимоги та майнових прав до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» за Кредитним договором та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» за Іпотечним договором, а також про визнання припиненою іпотеку нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» згідно з Іпотечним договором, тобто з позовом немайнового характеру.

Отже, зважаючи на зазначене, судове рішення, у разі задоволення таких вимог, не вимагатиме примусового виконання, в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом

Положеннями частини 1 статті 12 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 25 Іпотечного договору у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Зазначене застереження, яке вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Іпотекодавець бере на себе обов`язок вчиняти всі залежні від нього дії, які можуть стати необхідними для переходу права власності на предмет іпотеки до Іпотекодержателя, а також дії, які не є необхідними, але можуть зробити процес переходу права власності належним, простим та максимально швидким.

Також, за умовами п. 26 Іпотечного договору у разі виникнення у Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель має право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі шляхом укладення з нею відповідного договору купівлі-продажу. Продаж предмета іпотеки здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Іпотекодавець цим беззастережно та безвідклично надає Іпотекодержателю право продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку з цим Іпотекодавець уповноважує Іпотекодержателя подавати, оформляти та отримувати від імені Іпотекодавця у відповідних органах довідки, документи, необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу та здійснення продажу (у тому числі, але не виключно, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно для відчуження предмету іпотеки, технічну документацію, що надається, в тому числі, але не виключно - БТІ, витяги з Державного земельного кадастру стосовно земельної ділянки, на якій знаходиться нерухомість). Іпотекодавець уповноважує Іпотекодержателя подавати від його імені заяви, подавати та отримувати від його імені будь-які довідки та документи, сплачувати належні платежі, укладати та підписувати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а також всі інші документи, що пов`язані з оформленням такого договору, виконувати всі інші дії для реалізації наданих повноважень. У випадку продажу предмета іпотеки Іпотекодавець доручає Іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу, та направити їх на погашення витрат, понесених Іпотекодержателем у зв`язку з його утриманням та реалізацією цього Договору, а також на погашення зобов`язань за Кредитним договором та задоволення інших вимог Іпотекодержателя, забезпечених іпотекою за цим Договором. Залишок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, повертається Іпотекодавцю.

Як зазначалось судом вище, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», як новий кредитор, направило ТОВ «Край-2» (Боржнику) та ТОВ «Харківський міський молочний завод № 1» (Іпотекодавцю) повідомлення - вимогу № 1915-2012 від 19.05.2020, в якій зазначено, що у зв`язку з неналежним виконанням умов Кредитного договору та порушенням Боржником строків щодо повернення кредиту, утворилась заборгованість ТОВ «Край-2», що станом на 27.04.2020 становить 101 009 728, 00 грн., з яких сума основного боргу - 35 100 000, 00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 65 909 728, 27 грн. У зв`язку з цим, ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вимагає погасити вказану заборгованість та зазначає, що у випадку невиконання ТОВ «Край-2» цієї вимоги, несплати суми заборгованості за вказаним вище кредитним договором, ТОВ «Фінансова компанія «Інветохіллс Веста» буде змушене скористатися своїм правом як Іпотекодержателя у відповідності до Іпотечного договору від 29.10.2013 № 6080 та звернути стягнення на іпотечне майно, що належить заявнику.

За умовами п. 27 Іпотечного договору у разі порушення умов Кредитного договору та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш, ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Договору та чинного законодавства України. Положення цього пункту не перешкоджає Іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 Закону України «Про іпотеку», без попереднього повідомлення Іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» відповідно до умов Договору № 81 та Договору № 81/1, які заявник має намір оспорювати в судовому порядку, та з огляду на наявні в Іпотечному договорі застереження, може вільно звернути стягнення на належне заявнику нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, та в подальшому здійснювати відчуження цього майна іншим особам.

Наведене може призвести до того, що у разі, якщо до закінчення розгляду спору про визнання недійсними Договорів та визнання іпотеки припиненою Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» буде звернуто стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, то заявник не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1».

На переконання суду, такий захід забезпечення позову як заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення в позасудовому порядку (шляхом набуття права власності, продажу будь-якій особі - покупцеві, продажу на прилюдних торгах тощо) на належне заявнику нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, має на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів заявника, а отже, невжиття зазначеного заходу може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18.

Застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим особам вчиняти реєстраційні дії щодо нерухомого майна не порушить прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які можуть отримати статус відповідачів, чи інших осіб, які не є учасниками справи, а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» про визнання Договорів недійсними та визнання іпотеки припиненою по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення означеного позову сприятимуть справедливому та ефективному захисту порушених прав заявника в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду

При цьому, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини" (Kьbler v. Germany), заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

За таких обставин, суд виходить з доведеності заявником фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову, та зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову предмету позову немайнового характеру, оскільки, виходячи з аналізу наявних доказів, існує реальна загроза ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника в разі задоволення позову.

У зв`язку з цим, з метою недопущення дій щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, а також для запобігання в подальшому можливому ускладненню чи унеможливленню ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, враховуючи наявність у вимозі ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом:

1. заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення в позасудовому порядку (шляхом набуття права власності, продажу будь-якій особі - покупцеві, продажу на прилюдних торгах тощо) на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» нерухоме майно згідно з Іпотечним договором від 28.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 6080;

2. заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором.

При цьому, суд зазначає, що обрані заходи забезпечення позову за своїм змістом не є тотожними задоволенню позовних вимог, з якими заявник має намір звернутися до суду, і на цій стадії судом не оцінюється правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а лише вживаються заходи по збереженню належного заявнику нерухомого майна, яке є предметом Іпотечного договору, а також не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Таким чином, оцінивши обґрунтованість доводів заявника та встановивши безпосередній зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову та предметом позову, з огляду на положення статті 136 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає подану заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що за змістом пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

У заяві про забезпечення позову заявник зазначив про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Положеннями вказаної статті визначено право суду у випадку можливості спричинення відповідачу внаслідок забезпечення позову збитків, вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову зустрічного забезпечення у розмірі співмірному із заходами забезпечення позову та розміром збитків, яких може зазнати відповідач, у зв`язку із забезпеченням позову.

Отже, умовою застосування зустрічного забезпечення є обґрунтування можливості спричинення відповідачу забезпеченням позову збитків.

Враховуючи відсутність доказів можливості завдання збитків заявленими заявником та задоволеними судом заходами забезпечення позову, з урахуванням законодавчо обґрунтованого характеру вжитих заходів, суд дійшов висновку про відсутність підстав вимагати від заявника зустрічного забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 136-141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» про забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили:

а. заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, місто Київ, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111; ) вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення в позасудовому порядку (шляхом набуття права власності, продажу будь-якій особі - покупцеві, продажу на прилюдних торгах тощо) на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» (61052, місто Харків, вулиця Мала Гончарівська, будинок 17; ) нерухоме майно згідно з Іпотечним договором від 28.10.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 6080:

- нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлові будівлі за адресою: м . Харків, вул. Мала Гончарівська ( колишня Гончарівська), будинок 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.;

б. заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема набуття, зміни, припинення речових прав на нерухоме майно (права власності тощо), обтяжень речових прав на нерухоме майно (іпотеки, заборони відчуження тощо) щодо належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» (61052, місто Харків, вулиця Мала Гончарівська, будинок 17; ) нерухомого майна:

- нежитлових будівель за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська, буд. 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера П-1) загальною площею 15,7 м.кв., нежитлова будівля (літера И-1), загальною площею 534,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Р-2) загальною площею 420,2 м.кв., нежитлова будівля (літера М-1) загальною площею 6,8 м.кв., нежитлова будівлі (літера Л-1) загальною площею 240,6 м.кв., нежитлова будівля (літера С-1) загальною площею 149,3 кв.м., нежитлова будівля (літера О-1) загальною площею 523,0 м.кв., нежитлова будівля (літера Ж-1), загальною площею 228,4 м.кв., нежитлова будівля (літера К-1) загальною площею 180,5 м.кв., нежитлова будівля (літера Н-1) загальною площею 140,3 м.кв.;

- нежитлових будівель за адресою: м. Харків, вул. Мала Гончарівська (колишня Гончарівська), будинок 17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, у наступному складі: нежитлова будівля (літера А-3) загальною площею 11263,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Б-1) загальною площею 132,3 м.кв., нежитлова будівля (літера В-2) загальною площею 256,9 м.кв., нежитлова будівля (літера Г-1) загальною площею 146,1 м.кв., нежитлова будівля (літера Д-1) загальною площею 95,6 м.кв., нежитлова будівля (літера Е-1) загальною площею 225,5 м.кв., нежитлова будівля (літера З-1) загальною площею 187,7 м.кв.

3. Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили, тобто до 23.06.2023 року.

4. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківський міський молочний завод № 1» (61052, місто Харків, вулиця Мала Гончарівська, будинок 17; ).

5. Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (04080, місто Київ, вулиця Олексія Терьохіна, будинок 8А, офіс 111; ).

6. Згідно з приписами статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

В силу приписів п. 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Ломака Вікторія Сергіївна