ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
СУДОВИЙ НАКАЗ
"22" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1760/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши заяву (вх. №1812/20 від 18.06.2020р.) Науково-виробничого центру «СІГМА» / підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю/ до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРШМАК РІТЕЙЛ» про видачу судового наказу
Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч.1 ст.154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.
Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлений обов`язок суду зазначити у судовому наказі посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги, суд зазначає наступне.
Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
За змістом ст. 265 ГК України, За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Частиною 1 ст. 691 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок покупця оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.
Частинами 1 та 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього. Покупець зобов`язаний сплатити Продавцеві повну ціну переданого товару.
Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Відповідно до п. 4.3., п. 4.4. Договору, сторони домовились, що з дня, коли Товар повинен бути оплачений Покупцем, Постачальник має право вимагати від Покупця, а покупець повинен сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами до дня повної оплати Товару, понад неустойку та збитки. Керуючись принципом свободи Договору, Сторони домовились, що проценти за користування чужими грошовими коштами, передбачені умовами даного Договору, не неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ст. 625 ЦК України, сторони узгодили такий розмір процентів за користування чужими грошовими коштами: сто вісімдесят два з половиною процентів річних з дня, коли обов`язок з оплати Товару повинен був бути виконаний Покупцем до моменту його виконання у повному обсязі.
Відповідно до п. 8.4.1. Договору поставки, за невиконання або неналежне виконання обов`язку, передбаченого у п.п. 3.1.1. Договору, Покупець сплачує Постачальникові пеню, понад збитки, у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені припиняється через три роки від дати, коли зобов`язання з оплати Товару повинно було бути виконано Покупцем.
Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Шодо можливості стягнення штрафних санкцій та процентів річних у порядку наказного провадження, суд зазначає те, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у Постанові по справі №903/125/18 від 24.07.2018р. вказано: «в розумінні ст. 625 ЦК України інфляційні та відсотки річних є частиною суми боргу, тобто є грошовим зобов`язанням, яке вираховується у відсотках від суми так само як і пеня. Законодавець не обмежував поняття «грошової заборгованості», визначеної статтею 148 ГПК України, певним її видом, а лише обмежив сумою такої заборгованості сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Згідно з п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст.157 Господарського процесуального кодексу України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
За приписами ч. 1 ст.159 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі покладаються судом на боржника відповідно до приписів п. 6 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 148, 154, 155, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2.Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, надіслати боржнику.
3.Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
4. Повідомити боржника, що:
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Дата набрання судовим наказом законної сили: ______________________________.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: __________________________.
Дата видачі судового наказу стягувачу: _____________________________________.
Суддя Гут Сергій Федорович