УХВАЛА

м. Київ

26.06.2020Справа № 910/9084/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажсервіс ЛТД»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка»

про визнання договору недійсним та стягнення моральної шкоди

в сумі 50 000, 00 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажсервіс ЛТД» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» (далі - відповідач) про визнання недійсним договору поставки товару № ОС-015/2019 від 03.05.2019 та стягнення моральної шкоди в сумі 50 000, 00 грн.

Розглянувши означену позовну заяву, суд зазначає наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частина 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач у позовній заяві зазначив, що адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» є: Запорізька область, м. Пологи, вул. Зарічна, буд. 55А.

Аналогічна адреса зазначена у відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

Разом з тим, визначаючи що даний спір підсудний господарському суду міста Києва позивач посилається на те, що приписами частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України врегульовані загальні правила підсудності, тоді як положення частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України вказують на те, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Оскільки серед справ виключної підсудності, що визначені у статті 30 Господарського процесуального кодексу України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів відсутні, позивач вважає, що має право на власний вибір подати позов за своїм місцезнаходженням до господарського суду міста Києва.

Разом з тим, суд вважає вказані аргументи позивача безпідставними та такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм процесуального права, виходячи з наступного.

Дійсно, частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

З аналізу вищевказаної норми процесуального права вбачається, що альтернативною називається підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Позов може бути пред`явлений до одного із судів, визначених законом.

Перелік справ з альтернативною підсудністю закріплений у частинах 2-10 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до змісту яких:

- позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів;

- позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, а також відокремленого підрозділу органу державної влади без статусу юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням;

- позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред`являтися також за місцем його виконання;

- позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів;

- позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійної його діяльності;

- позови про відшкодування збитків, спричинених заходами забезпечення позову, можуть пред`являтися також за місцем застосування заходів забезпечення позову (до суду, який застосував відповідні заходи);

- позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди;

- позови про відшкодування шкоди, заподіяної зіткненням суден, а також про стягнення сум винагороди за рятування на морі, можуть пред`являтися також за місцезнаходженням судна відповідача або порту реєстрації судна;

- позови до відповідача, який не має в Україні місцезнаходження чи місця проживання, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна.

Проте, в даному випадку, вищевказаних підстав, які б надавати позивачу право альтернативної підсудності, судом не встановлено.

За таких обставин, дана справа підлягає передачі до господарського суду Запорізької області за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне надіслати матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажсервіс ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» про визнання недійсним договору поставки товару № ОС-015/2019 від 03.05.2019 та стягнення моральної шкоди в сумі 50 000, 00 грн. за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Керуючись статтями 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмонтажсервіс ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полетехніка» про визнання недійсним договору поставки товару № ОС-015/2019 від 03.05.2019 та стягнення моральної шкоди в сумі 50 000, 00 грн. направити за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака