ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2618/17

За скаргою № 25-1/03 від 25.03.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчих провадженнях № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2) Приватного підприємства «Агроінвест-К»

про стягнення 1490,48 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

За участю представників:

скаржника (стягувача): Грищенко О.М.

боржника1 : не з`явився

боржника2: не з`явився

виконавчої служби: не з`явився

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду Київської області від 05.10.2017 року у справі № 911/2618/17 позовні вимоги задоволені частково. Солідарно стягнуто з Приватного підприємства «Агроінвест-К» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервігруп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» 33767,43 грн. пені; стягнуто з Приватного підприємства «Агроінвест-К» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 5 771,96 грн. інфляційних втрат, 5749,40 грн. 3%-річних та 4139,51 грн. судових витрат; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» 2460,49 грн. судових витрат.

30.10.2017 року видано накази на примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2017 року у справі № 911/2618/17.

До Господарського суду Київської області 27.03.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» подано скаргу № 25-1/03 від 25.03.2020 року на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчих провадженнях № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.04.2020 року скаргу № 25-1/03 від 25.03.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» прийнято до розгляду. Розгляд скарги призначено на 28.04.2020 року.

У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, та з метою мінімізації ризиків її розповсюдження, суд дійшов висновку про необхідність перенесення розгляду скарги у справі № 911/2618/17 на іншу дату, ухвалою від 24.04.2020 року розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у справі № 911/2618/17 перенеено на 12.05.2020 року.

В судовому засіданні 12.05.2020 року представник скаржника підтримав вимоги скарги. Боржники1, 2, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 12.05.2020 року не з`явились. Державний виконавець, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 12.05.2020 року не з`явився.

Як визначено ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

В судовому засіданні 12.05.2020 року судом розглянуто скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 25-1/03 від 25.03.2020 року на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) у виконавчих провадженнях № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17.

Як вбачається з викладених у скарзі обставин, відповідно до постанови Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 06.08.2019 року прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження №55110238 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 про стягнення з Приватного підприємства «АГРОІНВЕСТ-К» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 5 771,96 грн. інфляційних втрат, 5 749,40 грн. 3% річних та 4 139,51 грн. судових витрат. Всього 15 660,87 грн.

Відповідно до Постанови Бобринецького РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 06.08.2019 року прийнято до подальшого примусового виконання виконавче провадження №55110409 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 про стягнення із Приватного підприємства «АГРОІНВЕСТ-К» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 33 767,43 грн. пені.

23.03.2020 року на адресу стягувача надійшла постанова Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) від 16.03.2020 року про передачу виконавчих проваджень № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17 до Фортечного ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у зв`язку із тим, що боржник зареєстрований у м. Кропивницький і на території Бобринецького району майно боржника відсутнє.

Скаржник у скарзі зазначає, що передача виконавчих проваджень № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17 до Фортечного ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) за вищенаведною постановою, здійснена виконавчою службою безпідставно та не обґрунтовано, постанова не містить достатнього викладу фактичних обставин та процесуальних підстав передачі матеріалів виконавчих проваджень за місцем реєстрації боржника, в той час, як державним виконавцем не вчинено всіх належних та повних заходів виконавчого провадження щодо майна боржника на території Бобринецького району.

Також, скаржник зазначає, що матеріали виконавчих проваджень перебували на виконанні у Бобринецькому районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у період з 16.01.2020 року по 16.03.2020 року і за наведений період відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, належних, своєчасних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій виконавчою службою не вчинялось, накази Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 не виконані.

У зв`язку з наведеним, скаржником (стягувачем) подано скаргу, в якій заявлено вимоги: визнати за період із 16.01.2020 року по 16.03.2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Також, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає та просить врахувати те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПП «АГРОІНВЕСТ-К» (ідентифікаційний номер 31844849), останній є власником наступного нерухомого майна: комплекс, будівлі зернотоку, будівлі ГСМ, складських приміщень, ферми, котрі знаходяться за адресою Кіровоградська область, Бобринецький район, село Кірове, вулиця Кірова, будинки 38, 39 та вулиця Ярового А., буд. 1.

Щодо наведеного майна були зареєстровані обтяження нерухомого майна Боржника, строк яких сплив 27.03.2017 року та 26.12.2008 року, однак відповідні обставини державним виконавцем не з`ясовані та не вжито заходів примусового виконання рішення суду та звернення або до банку або до реєстратора речових прав про виключення такого запису про обтяження.

Також, стягувач зазначає, що у боржника може бути у власності інше рухоме майно, достатніх та належних заходів щодо розшуку та виявлення якого виконавчою службою не вжито.

Натомість, у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусовою виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не забезпечені належним чином: жодних належних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 не було здійснено, зокрема, проте не обмежуючись, не звернено стягнення на зазначене нерухоме майно Боржника.

Скаржник зазначає, що в порушення ст.ст.19, 24 Конституції України, ст.ст. 1, 10, 18, ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» накази Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у справі №911/2618/17 не виконані, відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

З огляду на обставини справи та докази, котрі існують у матеріалах даної справи, відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, скаржник зазначає, що державною виконавчою службою не спростовано, а матеріали справи не містять доказів вжиття державним виконавцем усіх передбачених законом заходів, спрямованих на вчасне і повне виконання рішення суду у справі, зокрема, щодо розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, а також доказів про направлення до всіх органів влади запитів, які відповідно до законодавства володіють інформацією.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 20 квітня 2018 року у справі №908/6142/14, у Постанові від 10 квітня 2018 року у справі №4/041-10, у Постанові від 11 квітня 2018 року у справі №905/268/15, та у Постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57.

Також, скаржник зазначає, що неодноразово звертався до виконавчої служби з клопотаннями про вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у справі №911/2618/17, які залишені без задоволення та врахування вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

В ході розгляду скарги від Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на скаргу, в якому виконавча служба вимоги скарги заперечувала.

В обґрунтування заперечень проти скарги виконавча служба посилається на обставини, які мали місце в 2019 році. Щодо наведеного в скарзі майнового комплексу боржника, виконавча служба пояснила, що відповідний майновий комплекс перебуває в іпотеці у ПАТ «Укрсоцбанк».

Також виконавча служба зазначає, що з метою перевірки майнового стану боржника виконавчою службою робились запити до фіскальної служби щодо відкритих рахунків боржника та на клопотання стягувача робились запити до реєструючи органів, в період з 08.01.2020 року по 16.03.2020 року державним виконавцем здійснювався виїзд за адресою боржника.

Однак, Бобринецьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) не надано доказів виїзду за адресою боржника в період з 08.01.2020 року по 16.03.2020 року (відповідного акту).

Суд критично оцінює пояснення виконавчої служби щодо перебування відповідного акту в матеріалах виконавчого провадження, яке надіслано до Фортечного ВДВС у м. Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), оскільки виконавчою службою додано до відзиву копії частини документів з матеріалів виконавчого провадження за спірний період та Акт державного виконавця від 25.07.2019 року. Крім того, виконавчою службою не надано пояснень та доказів відображення відповідної виконавчої дії в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Крім того, виконавчою службою не надано обґрунтованих пояснень щодо факту наявності/відсутності майна боржника: комплексу, будівлі зернотоку, будівлі ГСМ, складських приміщень, ферми, котрі знаходяться за адресою Кіровоградська область, Бобринецький район, село Кірове, вулиця Кірова, будинки 38, 39 та вулиця Ярового А., буд. 1.

Виконавча служба зазначає, що відповідне майно перебуває в іпотеці, однак не надано пояснень щодо факту закінчення строків обтяження нерухомого майна Боржника 27.03.2017 року та 26.12.2008 року, та щодо заходів примусового виконання зобов`язань, забезпечених відповідним обтяженням майна (наявності судових рішень та існування виконавчих проваджень і стану їх виконання).

З огляду на наведені обставини, висновки виконавчої служби про відсутність майна боржника на території Бобринецького району безпідставні та не обґрунтовані, оскільки перебування майна в іпотеці за зобов`язаннями, строк виконання яких давно настав, не свідчить про абсолютну неможливість задоволення вимог стягувачів за рахунок такого майна. Крім того, перебування майна в іпотеці в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» не свідчить про відсутність майна.

Таким чином, Бобринецьким районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) не доведено вжиття повних та належних заходів примусового виконання.

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає, що обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

В даній скарзі періодом оскарження є період із 16.01.2020 року по 16.03.2020 року, питання, котрі постають в даній скарзі - оцінка вжитих заходів на предмет дотримання органом ДВС норм Закону України «Про виконавче провадження», об`єктивності, повноти та належності вжитих заходів примусового виконання за вказаний період, зокрема, стосовно дотримання виконавчою службою Закону України «Про виконавче провадження», зокрема але не виключно, п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктивності, повноти та належності вжитих заходів примусового виконання за вказаний період.

Відомості щодо вжиття всіх належних, допустимих, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень не міститься.

Однак, виконавчою службою не надано доказів вчинення належних виконавчих дій саме в оскаржуваний період. Не надано доказів вжиття своєчасних заходів, зокрема, на виконання п. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, повної і належної перевірки майнового стану боржника.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 року заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-ІІІ; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53. ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також, в обґрунтування дотримання строків звернення зі скаргою, скаржник зазначає, що у відповідності до пункту 9.7. Постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зі змінами внесеними Постановою від 29 травня 2013 року №9, котра є чинною, якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження», ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент звернення зі скаргою, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов`язаний, зокрема:

- здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

При цьому, згідно п.3 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Виконавчі дії це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 10 названого Закону, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно приписів частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до змісту ст.326 Господарсько-процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1, 4 статі 8 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Відповідно до пункту 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Таким чином, наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження в Автоматизованій системі виконавчого провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

За наслідками розгляду скарги судом встановлено та не спростовано Бобринецьким РВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, що останнім у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238, належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у справі №911/2618/17 в оскаржуваний період із 06.08.2019 року по 12.09.2019 року не вчинено.

Як визначено ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на заставлене майно, в тому числі для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Однак, виконавчою службою не надано суду пояснень щодо вжиття заходів, визначених ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» з метою з`ясування можливості задоволення вимог стягувача за рахунок наявного у боржника майна, що також свідчить про недотримання вимог ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо виявлення майна боржника.

Крім того, виконавчою службою не надано обґрунтованих та документально підтверджених пояснень з приводу дотримання вимог закону про внесення всіх документів виконавчих проваджень №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 до Автоматизованої систем виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як визначено ч.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, саме на виконавця покладаються функції держави щодо виконання судового рішення, та саме така особа визначає комплекс дій для виконання такого рішення, зокрема, й визначає необхідність звернення з конкретними запитами, керуючись чинним законодавством.

З огляду на встановлені судом в ході розгляду скарги обставини, судом встановлено наявність в діях Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) ознак протиправної бездіяльності у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30 жовтня 2017 року у справі №911/2618/17 в оскаржуваний період із 16.01.2020 року по 16.03.2020 року.

У зв`язку з чим, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 233-234, 342-343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» № 25-1/03 від 25.03.2020 року на бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчих провадженнях № 55110409 та № 55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі № 911/2618/17.

2. Визнати за період із 16.01.2020 року по 16.03.2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №55110409 та №55110238 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 30.10.2017 року у справі №911/2618/17 із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст ухвали складено 25.06.2020 року