УХВАЛА
м. Київ

24.06.2020Справа № 910/5795/20

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Військової прокуратури Тернопільського гарнізону про повернення судового збору у справі №910/5795/20 за позовом заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Львівської області до Фізичної особи-підприємця Вєрнікової Світлани Юріївни м. Києва про стягнення 39653,96 грн, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 Львівської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Вєрнікової Світлани Юріївни м. Києва про стягнення 39653,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 позовну заяву заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 7 днів з дня вручення вказаної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020, з огляду на не усунення позивачем недоліків позовної заяви, у встановлений судом строк, позовну заяву заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону з доданими до неї документами повернуто позивачу.

11.06.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Військової прокуратури Тернопільського гарнізону надійшла заява про повернення суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/561 від 11.06.2020 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з лікарняним судді Паламаря П.І.

11.06.2020 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/5795/20 була передана на розгляд судді Маринченко Я.В.

Розглянувши заяву Військової прокуратури Тернопільського гарнізону суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За приписами ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України «Про судовий збір» судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

За приписами ст.7 вказаного нормативно-правового акту, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі. У такому випадку сплачена сума судового збору повертається в повному обсязі.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, при вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу відповідного платіжного документу.

З викладеного випливає, що необхідним є встановлення обставин як наявності так і подання заявником оригіналу платіжного документа, що свідчить про сплату судового збору, який, в той же час, повертається заявникові разом з ухвалою про повернення судового збору.

Як встановлено судом, до вищевказаної заяви Військовою прокуратурою Тернопільського гарнізону заявником не надано оригіналу платіжного доручення.

Відтак, суд зазначає, що для повернення судового збору заявнику необхідно подати до суду оригінал платіжного документа на підтвердження здійсненої оплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Військової прокуратури Тернопільського гарнізону про повернення суми сплаченого судового збору.

Разом з тим, суд зазначає, що заявник не позбавлений права повторно звернутись до суду із відповідною заявою про повернення судового збору у разі виправлення допущенних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової прокуратури Тернопільського гарнізону про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Дата підписання: 24.06.2020.

Суддя Я.В. Маринченко