ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1400/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А. при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/1400/20

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ГЕРЦ (код 30587514; 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 2 А)

Відповідач: Комунальне підприємство „ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ (код 34674102; 65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б)

про стягнення 148 590,88 грн.

на підставі договору про надання послуг пов`язаних із друком

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 20.05.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю „ГЕРЦ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси (далі Відповідач) про стягнення 148 590,88 грн., з яких: сума заборгованості в розмірі 127910,72 грн.; пеня в розмірі 15673,74 грн.; інфляційні витрати в розмірі 2477,75 грн.; три проценти річних в розмірі 2528,67 грн.

22.05.2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247 252 ГПК України та надав Відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

17.06.2020 року суд отримав відзив на позов, яким відповідач просить суд: відмовити частково у задоволені позовних вимог в сумі 28077,28 грн., зменшити суму пені, 3% річних та інфляційних на 90% та відстрочити виконання рішення суду на шість місяців.

В С Т А Н О В И В:

29.03.2019 року між Позивачем, в якості Виконавця, та Відповідачем, в якості Замовника, було укладено Договір № 190305-01/ТМО-80/19, про надання Виконавцем Замовнику послуг з формування, друку та доставки на адреси комунальних підприємств «Житлово- комунальний сервіс» м. Одеси, TOB «КК «Суворовський», ПП «КК «Сервіс- Паустовський», ГОВ «УК Ренесанс» («Підприємства») рахунків- повідомлень за спожиті населенням житлово-комунальні послуги та інші послуги («Рахунки-повідомлення»), а також послуг з формування, друку та доставки Рахунків- повідомлень за іншими адресами, які надаються Замовником у щомісячній базі даних та доставки їх за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 27.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору. Виконавець зобов`язаний формувати Рахунки- повідомлення на підставі електронної бази реєстру особових рахунків споживачів, наданої Замовником станом на « 01» число кожного місяця та друкувати Рахунки-повідомлення у встановленому Додатком №1 до Договору форматі.

Згідно з п. 3.1.2. Договору, Виконавець щомісяця, не пізніше, ніж через 5 (п`ять) робочих днів після формування щомісячної бази боргів і нарахувань «Автоматизованої системи прийому та обліку комунальних платежів» зобов`язаний здійснювати доставку надрукованих Рахунків-повідомлень на адреси Підприємств.

Виконавець, відповідно до п. 3.1.5. Договору, зобов`язаний передати Замовнику акт наданих послуг у двох примірниках, де відображена інформація про сформовані, надруковані і доставлені Рахунки-повідомлення та рахунок на оплату, підписані з боку Виконавця.

Згідно з п. 3.2.2. Договору, Замовник зобов`язаний оплачувати послуги Виконавця за умовами Договору.

Вартість послуг Виконавця за Договором встановлена в п. 2.1. Договору та, відповідно до п. 2.3. Договору, повинна сплачуватися Замовником на підставі виставленого Виконавцем рахунку протягом 3 (трьох) банківських днів після двостороннього підписання акту наданих послуг.

При цьому, п. 3.2.4. Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний узгодити, підписати акт наданих послуг та повернути примірник Виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту його одержання або протягом цього ж строку надати вмотивовану відмову від підписання такого акту.

Матеріали справи свідчать, що Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за Договором, а саме: щомісячно здійснює доставку Рахунків-повідомлень на адресу Підприємств, надає Замовнику рахунки на оплату наданих послуг та акти наданих послуг, підписані зі свого боку.

Однак, Відповідачем належним чином умови Договору стосовно оплати послуг Позивача не виконувались

Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ ГЕРЦ за надані послуги на загальну суму 127910,72 грн.

Тому, посилаючись на умови Договору на чинне законодавство України, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму заборгованості в розмірі 127910,72 грн.; пеню в розмірі 15673,74 грн.; інфляційні витрати в розмірі 2477,75 грн.; три проценти річних в розмірі 2528,67 грн.

Відповідач не погодився із нарахуванням основного боргу в частині на суму 28077,28грн., пославшись на те, що частина Актів виконаних послуг не узгоджені та не підписані з боку Замовника (Відповідача), а саме: Акти № 1219-А-80 від 05.12.2019 року, № 0220-А-52 від 21.02.2020 року, № 0420-А-55 від 30.04.2020 року.

Проте, суд звертає увагу Відповідача, що п. 3.2.4. Договору встановлено, що Замовник зобов`язаний узгодити, підписати акт наданих послуг та повернути примірник Виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту його одержання або протягом цього ж строку надати вмотивовану відмову від підписання такого акту.

Матеріали справи не містять доказів надання Відповідачем вмотивованої відмови від підписання вказаних актів, тому, за умовами Договору такі Акти слід вважати прийнятими Відповідачем, та, відповідно належними доказами надання послуг на суму 28077,28 грн., яка підлягає оплаті.

Тобто, викладені Відповідачем у відзиві на позов обставини, не є такими, що звільняють останнього від виконання умов Договору належним чином, з огляду на передбачену самим Договором можливість мотивованої відмови від підписання актів виконаних робіт.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Аналогічні положення містить і ГК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За статтями 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежним виконанням).

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 127910 гривень 72 коп. боргу за надані послуги.

Крім того, згідно з вимогами частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, згідно п. 4.3. Договору, при порушенні строків оплати. Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі 0,2% від суми не перерахованої оплати (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) за кожен день прострочення.

Також, відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, розраховано пеню, інфляційні та 3% річних, які заявлено до стягнення з відповідача за порушення умов Договору. Їх розміри, відповідно, становлять: пеня в розмірі 15673,74 грн.; інфляційні витрати в розмірі 2477,75 грн.; три проценти річних в розмірі 2528,67 грн.

При цьому, Відповідач просить суд зменшити нараховані Позивачем суми пені, інфляційних та 3% річних.

Суд звертає увагу, що відповідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічне положення, щодо можливості зменшити за рішенням суду розмір штрафних санкцій, містить і ч. 1 ст. 233 ГК України.

Проте, інфляційні витрати та 3% річних не є неустойкою, чи штрафними санкціями, в розумінні ст. 549 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України

Тому, відповідно до наведених норм чинного Законодавства України, суд не може зменшити розмір нарахованих Позивачем інфляційних та 3% річних.

Отже, щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90% від заявленої суми, суд враховуючи дискреційність повноважень суду щодо зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, основне зобов`язання по сплаті за надані послуги Відповідачем належним чином не виконане.

При цьому, доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять.

Водночас, матеріали справи не містять і доказів, що підтверджують наявність обставин, які є підставою для зменшення розміру пені на 90%.

З огляду на викладене, враховуючи необхідність дотримання збалансованості інтересів обох сторін, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України, вважає за доцільне та правомірне зменшити нараховану позивачем пеню до 8000 грн.

Такий висновок базується, в тому числі, на позиції Верховного суду, що відображена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.03.2020р. по справі № 916/2154/19.

Крім того, враховуючи, що порушення прав Позивача з боку Відповідача щодо своєчасної оплати за надані послуги в окремих випадках вже має місце більше року, суд не вбачає підстав для надання Відповідачу відстрочки виконання рішення суду на шість місяців.

Така відстрочка, на думку суду, призведе до подальшого порушення прав Позивача, що порушить принцип збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до п. 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення пені внаслідок часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені - витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ТЕПЛОПОСТАЧАННЯ МІСТА ОДЕСИ (65029, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, код 34674102) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ГЕРЦ (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 2 А, код 30587514): 127 910 гривень 72 коп. боргу; 8000 гривень пені; 2477 гривні 75 коп. інфляційних; 2528 гривень 67 коп. сплати 3% річних та 2228 гривень 86 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Суддя О.А. Демешин

Повний текст складено 23 червня 2020 р.

Суддя О.А. Демешин