ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2020 р. Справа№ 910/4502/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Припутніцькій Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.05.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 (повний текст складено 18.03.2020) про призначення судової експертизи та зупинення провадження

у справі №910/4502/19 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"

до Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

Державне агентство інфраструктурних проектів України (третя особа - 1)

Державна казначейська служба України (третя особа - 2)

Міністерство фінансів України (третя особа - 3)

про стягнення 128 722 420,07 грн.

В судовому засіданні 28.05.2020 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 у справі №910/4502/19 призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 24.03.2020 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права (ч.ч. 1, 2 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч. 1 ст. 99 ГПК України), неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 204, 241 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі:

- клопотання Державного агентства інфраструктурних проектів України про призначення почеркознавчої експертизи є проявом зловживання процесуальними правами, оскільки доказів на спростування позиції позивача немає, а завдяки ініціювання проведення судової експертизи стане можливим затягування розгляду справи;

- висновки суду про те, що відмінності у печатках та підписах у додаткових угодах, зокрема у додатковій угоді №22 від 27.04.2012 (при відсутності таких відмінностей у їх текстах) ставлять під сумнів обставину їх укладання є помилковими;

- безпідставними є висновки суду про те, що акти виконаних робіт не можуть вважатися допустимими доказами, які підтверджують умови укладеного договору сторонами, оскільки спору щодо умов договору немає, тобто жодний учасник справи не вказує на те, що певний пункт, розділ договору або додаткової угоди є недостовірним;

- висновок експерта або його відсутність не зможе підтвердити або спростувати наявність боргу відповідача за виконані позивачем роботи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Державного агентства інфраструктурних проектів України зазначає про необхідність проведення у даній справі почеркознавчої експертизи з огляду на те, що для роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору та відповідно мають суттєве значення для вирішення справи по суті, необхідні спеціальні знання, зокрема, для встановлення автентичності підпису ОСОБА_1 на документах, якими ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 24.04.2020 відкрито апеляційне провадження, призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 у справі №910/4502/19 у відкритому судовому засіданні.

Зазначено, що про дату, час і місце розгляду справи у Північному апеляційному господарському суді учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215), якою в період з 12 березня по 3 квітня 2020 року в Україні запроваджено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID-19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2020 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 28.05.2020.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.05.2020 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник третьої особи - 1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.05.2020 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представники відповідача, третіх осіб 2 та 3 в судове засідання апеляційної інстанції 28.05.2020 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників відповідача, третіх осіб 2 та 3 обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у квітні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові" про стягнення 128 722 420,07 грн.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" вказує, що у Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові" наявна заборгованість з оплати підрядних робіт за Договором підряду №2/2010 від 06.05.2010 та додатковими угодами до нього у загальному розмірі 84 369 741,53 грн., право вимоги сплати якої було набуте позивачем за договором №10/02/2015 відступлення права вимоги від 10.02.2015. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 7 567 471,26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 36 785 207,28 грн., нараховані за період з 12.04.2016 по 08.04.2019.

26.11.2019 від представника третьої особи - 1 надійшло клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, в якому він просить призначити почеркознавчу експертизу підпису генерального директора Державного підприємства «Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові» ОСОБА_1 в Угоді №22 від 27.04.2012 до договору підряду №2/2010 про виконання робіт по об`єкту «Реконструкція аеродрому Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів».

Судом зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що Державним підприємством "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м.Львові" неналежно виконано свої зобов`язання за Договором підряду №2/2010 від 06.05.2010 (який у відповідності до Угоди №22 від 27.04.2012 був викладений у новій редакції), у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість з оплати підрядних робіт у загальному розмірі 84 369 741,53 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 25.04.2019 позивачем було надано для огляду оригінали Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 та додаткові угоди до нього, з яких вбачається, що останні містять відмінності в частині проставлених на них печаток від імені Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові".

При цьому, після виявлення вказаних відмінностей Державним агентством інфраструктурних проектів України взагалі було поставлено під сумнів достовірність поданої позивачем Угоди №22 від 27.04.2012, якою було викладено у новій редакції Договір підряду №2/2010 та факт підписання такого правочину директором Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові" з огляду на відмінності у підписі представника та печатки відповідача, які містяться у поданій позивачем копії та наданому для огляду оригіналі вказаного документу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що має місце невідповідність печаток відповідача, які містяться на поданих позивачем разом з позовом копіях Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012, пред`явленому самим же позивачем оригіналу, в той час як третьою особою-1 поставлено під сумнів сам факт укладення Угоди №22 від 27.04.2012 до Договору підряду №2/2010 уповноваженою особою Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м.Львові".

Задовольняючи клопотання Державного агентства інфраструктурних проектів України про призначення судової почеркознавчої експертизи, місцевий господарський суд виходив з того, що для роз`яснення питань, які виникли при вирішенні даного спору та відповідно мають суттєве значення для розгляду справи по суті, необхідні спеціальні знання, зокрема, для встановлення автентичності підпису ОСОБА_1 на документах, якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" обґрунтовує свої позовні вимоги.

При цьому, в оскаржуваній ухвалі на вирішення судової експертизи були поставлені наступне питання:

- Чи виконано підпис на Угоді №22 від 27.04.2012 про додаткову закупівлю робіт за Договором підряду №2/2010 від 06.05.2010 про виконання робіт по об`єкту "Реконструкція аеродрому Державного підприємства "Міжнародний аеропорт Львів" (Коригування) за державні кошти, стягнення коштів по якому є предметом даного спору; Протоколі погодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012); Графіку фінансування (Додаток №3 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012); Гарантійних умовах (Додаток №4 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012); Розрахуноку вартості робіт, що додатково закуповуються (Додаток №5 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012); Розрахунку фінансування на 2012 рік (Додаток №6.2 до за Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012); Угоді №20 від 22.03.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Протоколі погодження ціни з виконання робіт по об`єкту "Реконструкція аеродрому ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" (Додаток №1 до Угоди №8 від 13.05.2011 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №20 від 22.03.2012); Угоді №11 від 29.08.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №17 від 27.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №10 від 31.05.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №13 від 12.10.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №15 від 11.11.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №21 від 23.03.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №24 від 18.05.2012 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №26 від 27.09.2012 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №19 від 26.01.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №04 від 24.09.2010 до Додаткової угоди №02-08/10-1 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №14 від 02.11.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №9 від 19.05.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Додатковій угоді №06 від 30.12.2010; Додатковій угоді №07 від 27.01.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Додатковій угоді №02-08/10-2 від 31.08.2010 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №12 від 09.09.2011 про тлумачення п. 5.3.1 Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №18 від 29.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Угоді №16 від 05.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Додатковій угоді №4 від 24.09.2010 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010; Додатковій угоді №03-08/10-1 від 06.09.2010 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 на реконструкцію аеродрому ДП "Міжнародний аеропорт "Львів" (т. 4, а.с. 1-34, 48-72) ОСОБА_1 від імені Державного підприємства "Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові" (Україна; ідентифікаційний код 37122901) особисто чи іншою особою?

Зазначено, що проведення судової почеркознавчої експертизи необхідно здійснити за відсутності вільних зразків підпису ОСОБА_1 з порівнянням підпису ОСОБА_1 на Додатковій угоді №4 від 19.04.2012 до Договору безпроцентної позики №1/2011 від 26.04.2011, Додатковій угоді №3 від 26.01.2012 до Договору безпроцентної позики №1/2011 від 26.04.2011, Додатковій угоді №5 від 24.09.2012 до Договору безпроцентної позики №1/2011 від 26.04.2011, Додатковій угоді №2 від 18.10.2012 до Договору безпроцентної позики №1/2011 від 26.04.2011 (т. 4, а.с. 103-112).

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких установити відповідні обставини неможливо;

2) жодна сторона не надала висноку експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити господарський суд із призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Враховуючи предмет спору у даній справі, а саме стягнення заборгованості за договором підряду, в обґрунтування своїх доводів позивач повинен надати суду докази, які підтверджують існування боргу в сумі, яка визначена ним в позові, а відповідач повинен надати докази, які підтверджують відсутність цього боргу або існування його в меншому розміру.

Позивач зазначає, що доказами, які підтверджують існування боргу на дату винесення оскаржуваної ухвали є:

- акти виконаних робіт, які підписані позивачем та відповідачем (форма КБ2в);

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витратах, які підписані позивачем та відповідачем (форма КБ-3);

- акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.08.2010 по 11.04.2016, підписаний позивачем та відповідачем;

- довідка зустрічної звірки №03-24/187 від 29.10.2012, складена Державною фінансовою інспекцією України;

- довідка щодо стану виконання, фінансування та потреби у коштах проектів, реалізація яких здійснювалась за рахунок державних коштів, розпорядником за якими є УКРЄВРОІНФПРОЕКТ, підписану в.о. Директора відповідача, є додатком до листа від 21.11.2017 №2017-010.

На думку колегії суддів, встановлення чи підписувались уповноваженою особою Державного підприємства «Дирекція з будівництва об`єктів до Євро 2012 у м. Львові» - генеральним директором ОСОБА_1 правочини із Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», а саме:

- Угода №22 від 27.04.2012 про додаткову закупівлю робіт за Договором підряду №2/2010 від 06.05.2010 про виконання робіт по об`єкту «Реконструкція аеродрому Державного підприємства «Міжнародний аеропорт Львів» (Коригування) за державні кошти, стягнення коштів по якому є предметом даного спору;

- Протокол погодження договірної ціни (Додаток №1 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012);

- Графік фінансування (Додаток №3 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012);

- гарантійні умови (Додаток №4 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012);

- Розрахунок вартості робіт, що додатково закуповуються (Додаток №5 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012);

- Розрахунок фінансування на 2012 рік (Додаток №6.2 до за Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №22 від 27.04.2012);

- Угода №20 від 22.03.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Протокол погодження ціни з виконання робіт по об`єкту «Реконструкція аеродрому ДП «Міжнародний аеропорт «Львів» (Додаток №1 до Угоди №8 від 13.05.2011 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 в редакції Угоди №20 від 22.03.2012);

- Угода №11 від 29.08.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №17 від 27.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №10 від 31.05.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №13 від 12.10.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №15 від 11.11.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №21 від 23.03.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №24 від 18.05.2012 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №26 від 27.09.2012 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №19 від 26.01.2012 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №04 від 24.09.2010 до Додаткової угоди №02-08/10-1 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №14 від 02.11.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №9 від 19.05.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Додаткова угода №06 від 30.12.2010;

- Додаткова угода №07 від 27.01.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Додаткова угода №02-08/10-2 від 31.08.2010 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №12 від 09.09.2011 про тлумачення п. 5.3.1 Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №18 від 29.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Угода №16 від 05.12.2011 про внесення змін до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Додаткова угода №4 від 24.09.2010 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010;

- Додаткова угода №03-08/10-1 від 06.09.2010 до Договору підряду №2/2010 від 06.05.2010 на реконструкцію аеродрому ДП «Міжнародний аеропорт «Львів»

не призведе до визнання таких правочинів недійсними.

Визначальне значення має обставина того, що будь - який висновок експерта, з поставлених в оскаржуваній ухвалі питань, жодним чином не буде впливати на обґрунтованість позовних вимог або на їх безпідставність, оскільки не договір та додаткові угоди до нього підтверджують суму боргу, а акти виконаних робіт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

В матеріалах справи відсутні будь - які докази, які ставлять під сумнів обставину того, що генеральний директор відповідача ОСОБА_1 не підписував перелічені вище документи.

Договір з урахуванням додаткових угод, виконувався як позивачем, так і відповідачем, позивачем виконувались підрядні роботи, відповідачем вони приймалися, про що складались відповідні акти, відповідач здійснював оплату виконаних робіт.

Перелічені в ухвалі документи не є доказами, як підтверджують наявність боргу або навпаки його відсутність, тобто висновок експерта не підтвердить та не спростує його наявність або відсутність.

Заявник клопотання (Державне агентство інфраструктурних проектів України) не вказав у чому саме полягають відмінності (розбіжності) в текстах документів, тобто у регламентації прав та обов`язків позивача та відповідача.

З матеріалів справи вбачається відсутність спору щодо виконання позивачем підрядних робіт.

Спірний договір підряду та додаткові угоди до нього не визнані в судовому порядку недійсними.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Висновки суду першої інстанції в обґрунтування необхідності призначення експертизи у справі про те, що відмінності у печатках та підписах у додаткових угодах, зокрема, у додатковій угоді № 22 від 27.04.2012 ставлять під сумнів обставину їх укладання, не свідчать про необхідність спеціальних знань, без яких неможливо розглянути по суті спір про стягнення заборгованості за виконані роботи, враховуючи, що договір підряду, з урахуванням додаткових угод, виконувався як позивачем, так і відповідачем, який підписував акти виконаних робіт, здійснював їх оплату та підписав акт звірки взаєморозрахунків.

Позивач зазначає, що відповідач використовував декілька печаток, а позивач об`єктивно позбавлений можливості контролювати відповідача щодо підписання документів та проставлення ним певної печатки з наявних у нього.

Державне агентство інфраструктурних проектів України у відзиві на позов не ставило під сумнів наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем, а вказувало, що не оплата виконаних робіт обумовлена відсутністю державного фінансування та заявило про сплив строку позовної давності, яка підлягає застосуванню внаслідок існування порушеного права.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. В свою чергу, при вирішенні спору у справі №910/4502/19 в контексті спірних правовідносин сторін спеціальні знання не є необхідними, у зв`язку з чим потреба у призначенні судової почеркознавчої експертизи - відсутня.

Крім того, відповідно до ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2019 протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва закрито підготовче провадження у справі №910/4502/19, розгляд справи по суті призначено на 10.10.2019.

10.10.2019 місцевим господарським судом розпочато розгляд справи по суті, перехід до стадії дослідження доказів, ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.10.2019, 24.10.2019, 01.11.2019, 11.11.2019 розгляд справи відкладався.

Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 судом було продовжено розгляд справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 повідомлено учасників справи про відкладення судового засідання у справі на 26.11.2019.

Під час розгляду справи по суті, 26.11.2019 третьою особою - Державним агентством інфраструктурних проектів України подано клопотання про проведення почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 вирішено повернутися до розгляду справи у підготовчому засіданні та призначено нове підготовче засідання у справі на 12.12.2019, що не передбачено нормами чинного ГПК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно зі ст. 178 ГПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право, зокрема, надіслати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Пунктом 8 ч. 2 ст. 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

За змістом ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Вищевикладене свідчить, що клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи було подано заявником після закриття підготовчого засідання, під час тривалого розгляду справи по суті, тобто з пропуском строку на його подання, що не було враховано судом першої інстанції, а винесення ухвали про повернення до розгляду справи у підготовчому засіданні та призначення нового підготовчого засідання у справі свідчить про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Призначаючи у справі судову почеркознавчу експертизу, господарський суд не навів дійсної необхідності її призначення, не вказав, які саме спеціальні знання необхідні для вирішення поставлених питань, не обґрунтував неможливості розгляду позовних вимог по суті за результатами оцінки наявних у справі доказів без призначення судової експертизи.

У рішеннях судів та інших органах з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються (§ 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Севярін та інші проти України»).

У § 23 та § 25 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» зазначено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 у справі "Смірнова проти України").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30 листопада 2006 у справі "Красношапка проти України").

Доводи Державного агентства інфраструктурних проектів України, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не спростовують доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано іншими учасниками провадження.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі №910/4502/19, прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, з направленням справи для подальшого розгляду судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження у справі №910/4502/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.03.2020 у справі №910/4502/19 про призначення судової почеркознавчої експертизи та зупинення провадження до отримання висновку експерта скасувати.

3. Матеріали справи №910/4502/19 направити до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Повний текст постанови підписано 26.06.2020 після виходу судді Тищенко А.І. з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко