ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Справа№ 910/24368/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Демидової А.М.

Поляк О.І.

за участю секретаря судового засідання: Халько В.А.

у присутності представників сторін:

від апелянта - не з`явилися;

арбітражний керуючий - не з`явився;

від ТОВ «АНДІЖ-ТРЕЙД» - не з`явилися;

від ОСОБА_1 - Тучіна О.В. - ордер серія КВ №092107 від 02.02.2018 року;

від ТОВ «Полірем» - Тучін М.М. - ордер серія КВ № 092106 від 27.01.2017 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року

у справі №910/24368/14 (суддя Мандичев Д.В.)

за заявою уповноваженої особи учасників (засновників) товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» (змінена назва товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІЖ-ТРЕЙД»)

товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем»

про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії

в межах справи № 910/24368/15

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» ( правонаступник товариство з обмеженою відповідальністю «Полірем Київ» (змінена назва товариство з обмеженою відповідальністю «АНДІЖ-ТРЕЙД»)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року порушено провадження у справі № 910/24368/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Полірем» (надалі по тексту ТОВ «Полірем», відповідач-2, боржник), призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Беніцьку В.І.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із заявою про визнання недійсним договору про передання виключних майнових прав власності на технічні умови № 016 від 01.12.2014 та зобов`язання Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (надалі по тексту - Підприємство, апелянт, скаржник) здійснити перереєстрацію технічних умов.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.10.2017 у справі №910/24368/14 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 ухвалу господарського суду міста Києва від 25.10.2018 у справі № 910/24368/14 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04.06.2019 скасовано ухвалу господарського суду міста Києва від 25.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 910/24368/14, справу в частині розгляду заяви уповноваженої особи учасників ТОВ "Полірем" ОСОБА_1 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 16.10.2019 задоволено заяву уповноваженої особи учасників ТОВ «Полірем» ОСОБА_1 ; визнано недійсним Договір № 016 від 01.12.2014 про передання виключних майнових прав власності на технічні умови: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані Підприємством 29.09.2004 за № 081/029319/01 та Змінами № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані Підприємством 13.08.2010 за № 082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем»; зобов`язано Підприємство здійснити перереєстрацію технічних умов: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані Підприємством 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змін № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані Підприємством 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Підприємство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 в частині зобов`язання Підприємства здійснити перереєстрацію технічних умов на власника ТОВ «Полірем».

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскаржує ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року лише в частині задоволення вимог щодо зобов`язання скаржника вчинити дії та вважає ухвалу в цій частині незаконною і необґрунтованою та такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що починаючи з 26.04.2014 року державна реєстрація технічних умов та змін до них в України біла відмінена та перевірка технічних умов та внесення їх до бази даних «Технічні умови України» здійснюється виключно на добровільних засадах за заявою власника, згідно зі стандартом організації України СОУ КЗПС 74.9-2:2014 «Головний фонд технічних умов України та база даних «Технічні умови України» загальні вимоги». Отже, на дату прийняття ухвали чинне законодавство не передбачало державної чи будь-якої іншої реєстрації технічних умов.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції в порушення Конституції України зобов`язав його зробити те, що не передбачено діючим законодавством та при задоволенні позовних вимог в частині застосував ст. 216 Цивільного кодексу України, яка не підлягала застосуванню при обґрунтуванні задоволення вимог до Підприємства.

Крім того, апелянт наголошує на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, а саме на той факт, що підприємство, незважаючи на заявлені до нього позивачем вимоги не було залучено до участі у справі в якості відповідача, що у відповідності до п. 4 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування судового рішення.

Підсумовуючи апеляційну скаргу, Підприємство просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року в частині зобов`язання здійснити перереєстрацію технічних умов: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані Підприємством 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змін № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані Підприємством 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем» та стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. та витрати на сплату судового збору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020 року апеляційну скаргу Підприємства у справі №910/24368/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Поляк О.І., Демидової А.М.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу Підприємства прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 13.05.2020 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції 13.05.2020 року з`явились уповноважені представники апелянта, уповноваженої особи учасників (засновників) ТОВ "Полірем" ОСОБА_1, ТОВ "Полірем" та арбітражний керуючий. Інші учасники справи явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили.

Ухвалою суду від 13.05.2020 року розгляд справи № 910/24368/14 за апеляційною скаргою Підприємства відкладено на 03.06.2020 року.

03.06.2020 року в судовому засіданні апеляційної інстанції представники сторін, які з`явились, надали пояснення по справі.

3.06.2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 17.06.2020 року.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року по справі №910/24368/14 без змін, а апеляційну скаргу Підприємства - без задоволення.

Обґрунтовуючи відзив, позивач зазначає, що заявники, як власники 80,02% статутного фонду банкрута ТОВ "Полірем" відносяться до учасників провадження у справі про банкрутство. Відповідно до протоколів загальних зборів від 18.05.2015 року №01/05/15 та від 01.11.2015 року №1/15 вирішено призначити уповноваженою особою від учасників ТОВ "Полірем" - боржника у справі про банкрутство ОСОБА_1 . Не погоджуючись з апеляційною скаргою, позивач зазначає, що господарський суд міста Києва під час нового розгляду заяви позивача дійшов вірного висновку, що обраний уповноваженою особою учасників (засновників) ТОВ "Полірем" ОСОБА_1 спосіб захисту своїх прав через заявлення позову про визнання недійсним договору, укладеного ТОВ "Полірем" в даному випадку є ефективним, у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки спрямований на захист інтересів товариства з обмеженою відповідальністю "Полірем", учасником якого є позивач.

Крім того, позивач у своїх обґрунтуваннях зазначає, що згідно публічної інформації розміщеної на офіційному сайті Підприємство є держателем Головного фонду технічних умов України та електронної бази даних «Технічні умови України» - автоматизованої системи збору, накопичення та обробки даних про ТУ, діючих в Україні, і продукції, яка по ним випускається. Згідно офіційної інформації розміщеної на сайті зазначено, що у разі зміни інформації про власника ТУ, власник ТУ повинен подати зміни до каталожної продукції в державне підприємство, яке опублікувало ТУ або остання зміна до ТУ, протягом одного місяця після того, як відбулися зміни, разом із зверненими копіями підтверджуючих документів. Згідно бланку заяви, ТОВ "Полірем" саме на підставі рішення суду має право звернутися до керівника Підприємства щодо зміни інформації про власника ТУ та надати відповідні додатки. Отже, за відсутності рішення суду ТОВ "Полірем" не може реалізувати своє право на звернення до Підприємства із заявою про зміну власника.

Також позивач в своїх обґрунтуваннях посилаючись на Закон України «Про адміністративні послуги», зазначає, що адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону. Згідно ст. 10 вищезазначеного Закону, граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги. Адміністративна послуга вважається наданою з моменту отримання її суб`єктом звернення особисто або направлення поштою листа з повідомленням про можливість отримання такої послуги на адресу суб`єкта звернення.

Таким чином, на дату винесення рішення господарського суду міста Києва, скаржник мав усі повноваження, згідно чинного законодавства надати адміністративні послуги щодо внесення у базу даних технічні умови: суміші сухі будівельні "Полірем" ТУ У В.2.7-26.6-3-2004 на підставі рішення суду, за заявою ТОВ "Полірем" у строк встановлений чинним законодавством. Але враховуючи подання Підприємством подання апеляційної скарги, ТОВ "Полірем" не змогло реалізувати своє законне право на внесення змін у базу даних.

17.06.2020 року оголошено перерву в судовому засіданні до 22.06.2020 року.

До початку судового засідання 22.06.2020 року через відділ документального забезпечення суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання №01-22/06/20 від 22.06.2020 року про долучення доказів та оголошення перерви.

Представник скаржника в судове засідання 22.06.2020 року не з`явився, але надіслав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника скаржника, посилаючись на зайнятість адвоката Бойчун Н.Д. у іншій справі в Київському апеляційному суді в цей же час. В своєму клопотанні скаржник повідомляє, що 18.06.2020 року до Підприємства звернулося ТОВ "Полірем" як власник ТУ суміші сухі будівельні "Полірем" ТУ У В.2.7-26.6-3-2004 із заявою про зміну інформації щодо власника цих ТУ в базі даних "Технічні умови України", 19.06.2020 року заява ТОВ "Полірем" була задоволена, до бази даних "Технічні умови України" внесено інформацію, де власником ТУ У В.2.7-26.6-3-2004 зазначено ТОВ "Полірем", що підтверджується листом Підприємства №20-57/223 від 19.06.2020 року.

При цьому, скаржник від апеляційної скарги не відмовлявся та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача та ТОВ"Полірем" в судовому засіданні 22.06.2020 року надали пояснення по справі.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

22.06.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Згідно зі ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції мають учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивачі та відповідачі. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до господарського суду міста Києва з відповідним позовом в січні 2017 року позивач визначав в якості відповідачів по справі ТОВ «Полірем» та ТОВ «Полірем Київ» і просив суд визнати недійсним Договір № 016 про передання виключних майнових прав власності на технічні умови: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУУ В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані Підприємством 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змінами № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані Підприємством 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем».

При цьому, позивач просив зобов`язати Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» здійснити перереєстрацію технічних умов: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані Підприємством 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змін № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані Підприємством 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем».

Тобто, позивачем було заявлено дві позовні вимоги, одна про визнання недійсним договору, друга про зобов`язання вчинити дії.

При цьому, Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» в якості відповідача позивачем не визначався.

В позовній заяві та в усіх наступних документах, які були подані судам під час розгляду справи позивач визначав Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» в якості третьої особи без самостійних вимог.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

При залученні третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

В матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про залучення вказаної особи до участі у справі, як і відсутнє будь-яке рішення суду про здійснення такого залучення з власної ініціативи.

Згідно з положеннями ч.1 1 ст. 254, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України особи, які не брали участі у справі, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції лише в тому випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки. Відтак після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участь у справі, суд апеляційної інстанції повинен перш за все з`ясувати наявність чи відсутність вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси, обов`язки зазначеної особи.

Встановлення наявності вирішення судом першої інстанції зазначених питань є необхідною передумовою для здійснення апеляційного перегляду судового рішення. Оскаржуваним незалученою особою судовим рішенням повинно бути безпосередньо вирішено питання щодо її прав (інтересів, обов`язків), тобто в мотивувальній або резолютивній частинах рішення повинні міститися висновки про права та обов`язки цієї особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не має братися до уваги.

Відповідної позиції дотримується Верховний суд в постанові від 19.02.2019 року у справі № 910/12807/16.

Матеріалами справи встановлено, що апелянта не було залучено судом першої інстанції до участі у справі, однак оспорюванню ухвалою було вирішено питання щодо обов`язків вказаної особи, зокрема в резолютивній частині вказано про зобов`язання вчинити дії на виконання прийнятої судом першої інстанції ухвали, проти вчинення яких апелянт заперечує.

Частиною 3 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України визначено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

В зв`язку з чим суд не вбачає необхідності для залучення апелянта до участі у справі в якості третьої особи. Повноваженнями для залучення до участі у справі відповідачів апеляційний суд на стадії розгляду апеляційної скарги не наділений.

Відповідно до п. 4 ч. 1, п. 4, ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено вище позивачем було заявлено дві позовні вимоги, одна з яких фактично не стосується відповідачів по справі, а є вимогою до Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» і відповідно вказана особа підлягала залученню до участі у справі в якості відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

В даному випадку саме позивач визначає відповідача у справі, і суд не вправі зі своєї ініціативи залучати співвідповідача або замінювати неналежного відповідача належним.

Водночас, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 13, п. 4 ч. 1 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. У підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Отже, суд, встановивши, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зобов`язаний роз`яснити позивачу право подати клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача і наслідки невчинення відповідних дій. І лише в такому разі суд має ухвалити рішення про відмову в позові з підстав його подання до неналежного відповідача (постанова Верховного суду від 18.03.2020 року № 905/675/19).

В даному випадку судом задоволено позовні вимоги до особи, яка взагалі не мала будь-якого статусу у вказаній справі, що у відповідності до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для скасування ухвали господарського суду міста Києва в частині, що стосуються зобов`язань Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» та прийняттям в цій частині нового рішення.

В зв`язку з тим, що заявлені позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити дії пред`явлені не до тих осіб, які вказані позивачем в якості відповідачів по справі, тобто ні відповідач-1 ні відповідач-2 не є належними відповідачами в частині зазначених вимог і відповідно підстав для задоволення позову не вбачається.

При цьому, розглядаючи доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до приписів діючого законодавства, зокрема ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивачі звертаються до суду за захистом порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

В контексті даної справи позивачем жодним чином не вказано яким саме чином та у який спосіб Державне підприємство «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» порушило права позивача та яким чином задоволення судом позовних вимог в цій частині призведе до поновлення порушених прав позивача.

Також позивачем не визначено, якою саме нормою діючого законодавства для Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» встановлений обов`язок здійснювати дії щодо перереєстрації технічних умов з одного власника на іншого, як того вимагає позивач.

Апелянт наявність в підприємства такого обов`язку під час апеляційного розгляду заперечував.

При розгляді вказаної справи, на думку апеляційного суду, слід розрізняти похідні вимоги до реєстраційних органів, які заявлені та задовольняються судом в зв`язку з задоволенням основних вимог та не можуть бути задоволені окремо від основної вимоги, як то вимоги, які випливають з рішення суду та без задоволення яких право сторони не може бути поновлено (скасування реєстраційних записів, виключення відомостей з реєстрів тощо) від заявлених до таких органів позовних вимог зобов`язувального характеру, при задоволенні яких суд встановлює для них певні обов`язки (зобов`язання зареєструвати, перереєструвати, вчинити інші дії, тощо). В таких випадках вказані органи, в будь-якому випадку, повинні виступати в якості співвідповідачів у справі, оскільки вони, в разі задоволення позову, будуть зобов`язані виконувати рішення у визначений судом спосіб. Безперечно, такі позовні вимоги також містять ознаки похідних від основної вимоги, однак при їх розгляді судом досліджуються обсяг повноважень реєстраційного органу, а також той факт чи дійсно ті дії які просить вчинити позивач пов`язані безпосередньо із відновленням його порушеного права та випливають із суті спору, а також чи не є встановлення судом для відповідного органу певних обов`язків втручанням в його дискреційні повноваження.

Позивачем в позовній заяві не вказаний та суду не доведений безпосередній взаємозв`язок між прийнятим судом рішенням про визнання недійсним договору передачі виключних майнових прав на технічні умови та обов`язком апелянта здійснити перереєстрацію технічних умов з підстав визнання такого договору недійсним.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування спірної ухвали в частині визначеної апелянтом.

В іншій частині ухвала господарського суду міста Києва сторонами не оскаржувалась, правомірність її прийняття апелянтом не заперечувалась, в зв`язку з чим апеляційний суд здійснює її перегляд в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено про понесення судових витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги № 03-16/931 від 08.08.2019 року та Додаткового договору № 3 від 29.10.2019 року з додатком 1 до нього, що підтверджується також платіжним дорученням № 4091 від 01.11.2019 року, які апелянт просить суд стягнути з позивача. Також апелянт просить стягнути з позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 921 грн.

Враховуючи той факт, що апеляційна скарга судом задоволена повністю, керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року у справі №910/24368/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.10.2019 року у справі №910/24368/16 скасувати в частині зобов`язання здійснити перереєстрацію технічних умов: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані ДП «Укрметртестстандарт» 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змін № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані ДП «Укрметртестстандарт» 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем».

Прийняти в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог про зобов`язання здійснити перереєстрацію технічних умов: суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, які зареєстровані ДП «Укрметртестстандарт» 29.09.2004 за № 081/029319/01, та Змін № 1 до Технічних умов на суміші сухі будівельні «Полірем» ТУ У В.2.7-26.6-3-2004, зареєстровані ДП «Укрметртестстандарт» 13.08.2010 за №082/029319/01 на власника ТОВ «Полірем» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів (03142, м. Київ, вул. Метрологічна, 4, ) 13 921 (тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять одну) грн., з яких 12 000 (дванадцять тисяч) грн. витрати на правову допомогу, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. витрати на сплату судового збору.

Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Справу повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядки та строки встановлені ст. ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 23.06.2020 року.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді А.М. Демидова

О.І. Поляк