ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Справа№ 910/5173/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,

за участю представників:

від позивача - Разумов М.А., довіреність №12 від 02.01.2020;

від сьомого відповідача - Арчаков Д.В., член правління;

від першого - шостого, восьмого - десятого відповідачів - представники не прибули,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/5173/20 (суддя Ягічева Н.І.) за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" м. Київ Мельника Дмитра Сергійовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, приватного акціонерного товариства "Кріпта", Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" м. Київ Чуйко Ганни Георгіївни, Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ Микитенко Олени Віталіївни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чайки Ірини Григорівни, приватного акціонерного товариства "Квазар", товариства з обмеженою відповідальністю "Кампанила", товариства з обмеженою відповідальністю "Купе СВ", Благодійної організації "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи" про зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" м.Київ Мельник Дмитро Сергійович, 2) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовський Валентин Сергійович, 3) Приватного акціонерного товариства "Кріпта", 4) Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" м.Київ Чуйко Ганна Георгіївна, 5) Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконвчого органу Кииївької мської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ Микитенко Олена Віталіївна, 6) Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чайка Ірина Григорівна, 7) Приватного акціонерного товариства "Квазар", 8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кампанила", 9) Товариства з обмеженою відповідальнвстю "Купе СВ", 10) Благодійної організації "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи" про визнання недійсним рішення позачергових зборів, визнання недійсним правочину щодо переходу права власності на об`єкти нерухомого майна, про визнання протиправним та скасування рішення державних реєстраторів, визнання недійсними договорів іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 у справі №910/5173/20 позовну заяву Акціонерного товариства "Сбербанк" повернуто заявнику.

При прийнятті вказаної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що із довіреності №б/н від 02.01.2020, доданої до позовної заяви, у ОСОБА_1 не вбачається наявності повноважень на підписання позовної заяви від імені Акціонерного товариства "Сбербанк".

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що довіреністю від 02.01.2020, наданою суду першої інстанції, передбачено повноваження представника на підписання та подання позовних заяв від імені Акціонерного товариства "Сбербанк".

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 22.06.2020 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник сьомого відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перший - шостий, а також восьмий - десятий відповідачі не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені.

Так, повідомленнями про вручення поштового відправлення підтверджується отримання: Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чайкою Іриною Григорівною, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем, Благодійною організацією "Благодійний фонд "Енергія Альтернативи", Державним реєстратором Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" м. Київ Мельником Дмитром Сергійовичем, Державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) м. Київ Микитенко Оленою Віталіївною, ТОВ "Купе СВ", ПрАТ "Кріпта" ухвали суду про призначення даної апеляційної скарги до розгляду.

В свою чергу, від Державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" м.Київ Чуйко Ганни Георгіївни, ТОВ "Кампанила" кореспонденція суду повернулася з поміткою органу поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

Так, згідно п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення вказаних осіб, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - скасуванню, з наступних підстав.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Конституцією України проголошено, що утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ч.2 ст.3 Конституції України).

Виходячи зі змісту ст. 131-2 Конституції України, обов`язковою вимогою для здійснення представництва іншої особи у суді є те, що таке представництво може здійснювати виключно адвокат (за винятком випадків, встановлених законом).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України від 05.07.2012 №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 ст. 26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

За змістом ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Представником позивача - адвокатом Разумовим М.А., при зверненні до суду першої інстанції з позовною заявою, на підтвердження своїх повноважень, в тому числі щодо подання та підписання позову, було надано довіреність від 02.01.2020.

В свою чергу, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вказаним представником не було підтверджено право на підписання позовної заяви, оскільки за висновком суду, як вбачається із довіреності №б/н від 02.01.2020 доданої до позовної заяви, у ОСОБА_1 відсутні повноваження на підписання позовної заяви від імені Акціонерного товариства "Сбербанк".

На вимогу апеляційного суду позивачем були надані матеріали позовної заяви з додатками (в тому числі і довіреність від 02.01.2020, на яку послався в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд), які подавалися до суду першої інстанції та були повернуті Акціонерному товариству "Сбербанк".

Крім цього, Довідкою від 17.06.2020 №7406/5/06-2-1 Акціонерне товариство "Сбербанк" повідомило суд про те, що інших довіреностей, окрім довіреності від 02.01.2020, на ім`я адвоката Разумова М.А. Банком не видавалося.

Так, із довіреності від 02.01.2020 (а.с.259) вбачається, що Акціонерне товариство "Сбербанк" уповноважує адвоката Разумова М.А. представляти інтереси Банку, зокрема, у господарських судах всіх інстанцій, якщо Банк виступає в якості позивача, у зв`язку з чим користуватися від імені Банку всіма наданими Банку, як позивачу правами, передбаченими чинним законодавством України.

Крім цього, у довіреності вказано, що за нею Представникові надається право, зокрема, підписувати та подавати позовні та інші заяви.

Отже, довіреністю від 02.01.2020 адвокату Разумову М.А. надано право на підписання та подання позовних заяв.

Наведеним спростовується висновок місцевого господарського суду про те, що вказаним представником не було підтверджено право на підписання позовної заяви.

Таким чином, застосування в даному випадку місцевим господарським судом пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

Отже, місцевий господарський суд дійшов необґрунтованого висновку про наявність процесуальних підстав для повернення позовної заяви.

За наведених обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Стосовно доводів сьомого відповідача про зазначення апелянтом в апеляційній скарзі, з посиланням при цьому на відповідну статтю Господарського процесуального кодексу України, про залишення його позову без розгляду, тоді як судом було повернуто позовну заяву Банку, слід зазначити, що наведене жодним чином не впливає на обґрунтованість доводів апелянта про підтвердження ним належними засобами доказування обставин наявності повноважень у представника на подання та підписання позовної заяви у даній справі.

Відповідно посилання апелянтом на інші норми права аніж були вказані судом в оскаржуваній ухвалі не можуть бути підставою для відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, справа підлягає передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Підпунктом в) п. 4 ч.1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/5173/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 про повернення позовної заяви у справі №910/5173/20 скасувати.

3. Справу №910/5173/20 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 30.06.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко