ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Справа № 903/563/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №1 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/9 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 (суддя Вороняк А.С.)

за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (вх№01-52/44/19) від 11.12.2019 на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі №903/563/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТКО ГРУП")

до відповідача Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (правонаступник Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт")

про стягнення 5716122 грн. 72 коп.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ДВС - Самчук О.П. посвідчення № ВН 0038 від 26.03.2018;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 скаргу (вх.01-52/44/19 від 11.12.19) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" задоволено частково. Визнано дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо прийняття постанови від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" неправомірними. Скасовано Постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт". У задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у формі платіжної вимоги №44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь TOB "ЗЛАТКО ГРУП" та заборони Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 5000275,50 грн. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП" - відмовлено.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду з апеляційною скаргою №1 в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 №903/563/14 та прийняти нове судове рішення, яким: - визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт"; - визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у формі платіжної вимоги №44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП". Також просить суд апеляційної інстанції відстрочити ДП "Укрспирт" сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на 10 днів та відновити ДП "Укрспирт" строк подачі апеляційної скарги.

ДП "Укрспирт" вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 №903/563/14 прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що Господарським судом Волинської області неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме: не встановлено наявність договору застави грошових коштів ДП "Укрспирт" в рахунок забезпечення зобов`язань перед ПАТ "Західінкомбанк" та/або ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП" та перебування спірних грошових коштів боржника в заставі, а тому, Господарським судом Волинської області невірно застосовано положення пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ, а саме: про можливість вчинення виконавчих дій відносно грошових коштів боржника лише в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором за відсутності договору застави грошових коштів.

При цьому, Господарським судом Волинської області не надано висновків щодо доводів скаржника про порушення державним виконавцем вимог частини 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 1, 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" при винесенні спірної постанови від 06.11.2019 ВП № 44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №903/563/14 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу №1 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/9 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 - залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

На виконання вимог суду відповідач надіслав до Північно-західного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вих. №1.9.2-2-1.9.2/460 від 13.03.2020) до якої долучив докази, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від "20" березня 2020 року у справі №903/563/14 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №1 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/9 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14. Водночас, у зв`язку з епідемічною ситуацією та поширенням територією України та країн світу гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів апеляційної інстанції повідомила про те, що дата судового засідання буде визначена після скасування карантинних заходів.

Також, запропоновано позивачу - у строк до 10.04.2020 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам у справі; запропоновано Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - у строк до 10.04.2020 подати до суду письмові пояснення стосовно поданої апеляційної скарги з доказами їх надсилання сторонам у справі.

На виконання вимог суду 13.04.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції письмові пояснення стосовно поданих апеляційних скарг №1 та №2 на ухвали від 26.12.2019 по справі № 903/563/14, в яких зазначено, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувані судового рішення 26.12.2019 справа №903/563/14, в повній мірі дослідив всі обставини справи, що мають значення, та дійшов вірного висновку при винесенні оскаржуваних ухвал.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року у справі №903/563/14 розгляд апеляційної скарги №1 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/9 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 призначено на "23" червня 2020 р. об 10:30 год. Роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року у справі №903/563/14 було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

22.06.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від ДП "Укрспирт" лист (вх.№4039/20), в якому відповідач повідомив суд про неможливість прийняти участь в судовому засіданні в зв`язку з вжиттям карантинних заходів по підприємству.

В судове засідання 23.06.2020 з`явився представник від органу ДВС, який заперечив доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у письмових поясненнях та надав усні пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Окрім того повідомив суд, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9, ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 23.06.2020 не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника від органу ДВС, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 позов Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" про стягнення 5716122 грн. 72 коп. задоволено частково та постановлено стягнути з Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" 3940844,54 грн. основної заборгованості, 1058942,47 грн. боргу по сплаті процентів за користування кредитом та 488,49 грн. пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 5000275,50 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 господарським судом було видано наказ від 07.08.2014 за №903/563/14-1, який, в подальшому, був пред`явлений ПАТ "Західінкомбанк" до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Згідно постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області виконавче провадження №44841228 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 було відкрито органом державної виконавчої служби 25.09.2014. Цією ж датою заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, в межах суми боргу, що належить боржнику - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" у межах суми звернення стягнення - 5000275,50 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" лише в межах суми боргу.

17.07.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським В.Є., на підставі ухвали Господарською суду Волинської області від 26.06.2019 у справі №903/563/14, винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача у виконавчому провадженні №44841228 з ПАТ "Західінкомбанк" на ТзОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

06.11.2019 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П., на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі №903/563/14, винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника у виконавчому провадженні №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат () на його правонаступника ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" ().

Разом з тим, 06.11.2019 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно.

Не погодившись з винесеною постановою від 06.11.2019 про опис та арешт майна боржника та діями державного виконавця, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду зі скаргою №1.9.1-2-1.9.2/2251 від 11.12.2019 (вх.№01-52/44/19 від 11.12.2019) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якій просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт".

- визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у формі платіжної вимоги №44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4350923 грн. 57 коп. на користь TOB "ЗЛАТКО ГРУП";

- заборонити Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 5000275,50 грн. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №903/563/14 постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт" - скасовано. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17, якою відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником - залишено в силі.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку винесеній ухвалі в межах доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як свідчать матеріали справи, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду зі скаргою №1.9.1-2-1.9.2/2251 від 11.12.2019 (вх.№01-52/44/19 від 11.12.2019) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, зокрема про визнання незаконною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт".

Суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття (вчинення) оспорюваних рішення, дії чи допущення бездіяльності (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №826/15117/17).

Згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ, забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Згідно Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" - ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" входило до затвердженого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" набрав чинності 20.10.2019.

Як вбачається з постанови від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт", остання була винесена після набрання чинності Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ (20.10.2019).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесенні постанови від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" органом ДВС не дотримано передбачених чинним законодавством вимог/заборон (Закону Україну "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ"), відтак постанова Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 06.11.2019 ВП №44841228 про арешт майна боржника ДП "Укрспирт" підлягає скасуванню, як така, що винесена всупереч діючим законодавчим обмеженням.

Щодо визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у формі платіжної вимоги №44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з рахунку ДП "Укрспирт" в АТ "Оксі банк" 4350923 грн. 57 коп. на користь TOB "ЗЛАТКО ГРУП", колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дана вимога є безпідставною, оскільки чинним законодавством не встановлено заборони органам ДВС вчиняти дій, при виконанні рішення суду, спрямованих на стягнення грошових коштів за кредитними договорами боржника.

В даному випадку, згідно рішення суду, стягнуто з боржника заборгованість за кредитним договором, борг по сплаті процентів за користування кредитом та пеня, нарахована за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Посилання скаржника на п. ч.1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема те, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки означеним Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ, встановлено виключення щодо такої заборони, а саме зазначено: "…крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами", при цьому вираз "були передані в заставу за кредитними договорами" стосується лише товарів, а не коштів, як хибно вважає скаржник.

Щодо вимоги скаржника відносно заборони Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 5000275,50 грн. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП", колегія суддів враховує наступне.

Згідно ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як зазначалося вище, положеннями ст.339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, вищевикладені норми визначають об`єктом судового захисту в процесі виконання рішення, порушене, невизнане або оспорюване матеріальне чи процесуальне право особи, а не запобігання вчиненню порушення в майбутньому.

Таким чином, звертаючись до господарського суду із скаргою на дії чи бездіяльність органу виконання рішень суду, сторона виконавчого провадження має вказати у скарзі яке її право у виконавчому провадженні, на її суб`єктивну думку, є порушеним органом стягнення, та які відповідні дії останніх вчинені з порушенням вимог законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником доказів наявності неправомірних дій з боку державного виконавця пов`язаних із забороною останнім вчиняти дії щодо боржника в майбутньому, які б порушили права боржника, не надано.

З огляду на зазначене, оскільки скаржником не наведено реального (наявного на час розгляду скарги) порушення його прав чи інтересів пов`язаних із цією прохальною частиною скарги (п.3), відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність вимог ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" відносно заборони Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчиняти дії з арешту та безспірного списання грошових кошів ДП "Укрспирт" при виконанні наказу Господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 5000275,50 грн. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

Згідно ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що на час перегляду оскаржуваної ухвали Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 постановою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №903/563/14 скасовано постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт", однак як вбачається з вимог апеляційної скарги №1, скаржником апеляційну скаргу даним доводом не доповнено, а тому суд апеляційної інстанції не вправі самостійно брати до уваги дану обставину як підставу для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, наданим апеляційній інстанції правом виходу за межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, у разі якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, суд не може скористатися, оскільки таких порушень на час розгляду судом першої інстанції скарги допущено не було (за тих обставин, доводів та доказів, що існували на той час).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді скарги судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу №1 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/9 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "26" червня 2020 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Філіпова Т.Л.