РІШЕННЯ

11 червня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/430/19

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловській О.А.

розглянув справу

за позовом - Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури (бульвар Т.Шевченка, 7, м. Тернопіль, 46001)

до відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (вул. Лисенка, 20А, м. Тернопіль, 46021)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Озернянська сільська рада (Озернянська ОТГ) Зборівського району Тернопільської області (вул. Шевченка, 46 а, с. Озерна, Зборівський район, Тернопільська область)

відповідача 2 - Фермерського господарства "Фортуна СВ" (вул. Шаповалова, 1, с. Годів, Зборівський район, Тернопільська область, 47272)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про: визнання незаконними (недійсними) та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Тернопільській області про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

За участю від:

прокурор (позивач) - Ємець Д.В.

відповідача 1 - Оленяк В.Я.

третя особа на стороні відповідача 1 - Наконечний Б.О.

відповідача 2 - Керницька І.Р.

третя особа на стороні відповідача 2 - Керницька І.Р .

Суть справи.

Заступник керівника Тернопільської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Фермерського господарства "Фортуна СВ" про:

- визнання незаконними (недійсними) та скасування 12 наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", датованих 14.10.2014;

- визнання незаконними (недійсними) та скасування 12 наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду", датованих 31.10.2014 та 20.11.2014;

- визнання недійсними 12 договорів оренди землі, укладених 02.09.2015 та 11.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та ОСОБА_1 , зареєстрованих реєстраційною службою Зборівського районного управління юстиції 02.10.2015;

- зобов`язання Фермерського господарства "Фортуна СВ" повернути у володіння і користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області 12 земельних ділянок, шляхом підписання акту прийому - передачі;

- скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно датованих 02.10.2015 записів про інше речове право про державну реєстрацію договорів оренди землі, укладених 02.09.2015 та 11.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та ОСОБА_1 .

Позовні вимоги (з врахуванням пояснень №1208 вих -20 від 07.02.2020) позивач обґрунтовував тим, що наказами Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 14.10.2014 ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розташованих за межами населених пунктів на територіях Чернихівської, Богданівської , Гукалівської, Беримівської , Кобзарівської, Ренівської , Городищенської сільських рад Зборівського району загальною площею 266,4317 га. Розроблена на його замовлення технічна документація із землеустрою затверджена наказами Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 31.10.2014 та 20.11.2014, з наданням цих земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства. На виконання вищезазначених наказів, 02.09.2015 та 11.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області (відповідачем 1) та ОСОБА_1 (третьою особою ) укладено 12 договорів оренди відповідних земельних ділянок. Державна реєстрація Фермерського господарства "Фортуна СВ", як юридичної особи, проведена 04.11.2015. ЇЇ засновником виступає ОСОБА_1 . Відповідачами порушено вимоги земельного законодавства та спеціальної норми Закону України "Про фермерське господарство" при наданні в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства). У порушення норм чинного законодавства ОСОБА_1 у заявах від 14.10.2014 та доданих до них документах до ГУ Держземагенства у Тернопільській області належним чином не обґрунтував розміри земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, наявності у нього необхідної сільськогосподарської техніки для обробітку земель такої площі, кількості членів фермерського господарства, наявності у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, що свідчить про те, що наміру займатися фермерським господарством він не мав. Крім того, ОСОБА_1 звернувся із відповідними заявами від 14.10.2014 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих не єдиним масивом, що перебувають на досить віддаленій відстані одна від одної на території декількох сільських рад. У позові прокурором стверджено, що про порушення вимог земельного законодавства йому стало відомо під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 29.07.2019: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/430/19 за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ; підготовче судове засідання у даній справі призначено на 15.08.2019; встановлено відповідачам та третій особі строки для подачі заяв по суті справи.

Ухвалою від 15.08.2019 судом зупинено провадження у справі №921/430/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) № 587/430/16-ц.

Ухвалою суду від 11.11.2019: поновлено провадження у справі №921/430/19; повідомлено учасників процесу, що підготовче судове засідання у даній справі відбудеться 28.11.2019; встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив відповідача 1.

У відповіді №6459 вих - 19 від 21.11.2019 (вх. 21422 від 22.11.2019) на відзив прокуратурою викладено доводи щодо обґрунтованості пред`явлення позову.

В подальшому, ухвалою від 28.11.2019 судом відкладено підготовче судове засідання у даній справі до 19.12.2019 та встановлено відповідачу 1 строк для подачі письмових заперечень.

Ухвалою від 19.12.2019: в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України, за ініціативою суду продовжено строк підготовчого провадження у справі №921/430/19; відкладено підготовче судове засідання на 10.01.2020.

За результатами проведеного підготовчого судового засідання 10.01.2020 судом постановлено ухвалу, якою:

1. прийнято до розгляду письмові докази, надані позивачем із клопотанням №18 вих-20 від 03.01.2010 (вх. №90 від 08.01.2020);

2. задоволено клопотання відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.92-144/2-20 від 09.01.2020 (вх. №144 від 10.01.2020) та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - Озернянську сільську раду (Озернянську ОТГ) Зборівського району Тернопільської області (вул. Шевченка, 46 а, с. Озерна, Зборівський район, Тернопільська область);

3. залишено без розгляду відзив відповідача - Фермерського господарства "Фортуна СВ" б/н від 02.01.2020 (вх. № 148 від 10.01.2020);

4. роз`єднано позовні вимоги Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури, в інтересах держави до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Фермерського господарства "Фортуна СВ", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 та Озернянської сільської ради, у справі №921/430/19, виділивши їх у самостійні провадження;

5. виділено в окремі самостійні провадження позовні вимоги Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури, пред`явлені в інтересах держави до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Фермерського господарства "Фортуна СВ", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 та Озернянської сільської ради про:

1) визнання незаконними (недійсними) та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

2) визнання незаконними (недійсними) та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 31.10.2014 за №19-1240/14-14-СГ, №19-1242/14-14-СГ, №19-1246/14-14-СГ, №19-1239/14-14-СГ, №19-1244/14-14-СГ, №19- 1247/14-14-СГ, №19-1236/14-14-СГ, №19-1238/14-14-СГ, №19-1237/14-14-СГ, №19- 1243/14-14-СГ, №19-1245/14-14-СГ та від 20.11.2014 за №19-1586/14-14-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду".

3) визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області та ОСОБА_1 №326-СГ від 11.09.2015, №324-СГ від 11.09.2015, №325-СГ від 11.09.2015, №321-СГ від 11.09.2015, №315-СГ від 02.09.2015, №323-СГ від 11.09.2015, №312-СГ від 02.09.2015, №327-СГ від 11.09.2015, №317-СГ від 02.09.2015, №318-СГ від 02.09.2015, №316-СГ від 02.09.2015, №328-СГ від 11.09.2015, зобов`язання ФГ "Фортуна СВ" повернути у володіння і користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, шляхом підписання акту прийому-передачі, земельні ділянки площами 20,2486 га кадастровий номер :01:001:1805, 9,4434 га кадастровий номер :01:001:1411, 22,2813 га кадастровий номер :01:001:0799, 16,7154 га кадастровий номер :01:001:1410, 20,0197 га кадастровий номер :01:001:0840, 14,9390 га кадастровий номер :01:001:0588, 20,1496 га кадастровий номер :01:001:0849, 10,5396 га кадастровий номер :01:001:1062, 18,8240 га кадастровий номер :01:001:1809, 34,1467 га кадастровий номер :01:001:0842, 12,8761 га кадастровий номер :01:001:0740, 66,2483 га кадастровий номер :01:001:0795, скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про інше речове право №11441088 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №326- СГ від 11.09.2015, №11440472 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №324-СГ від 11.09.2015, №11440726 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №325-СГ від 11.09.2015, №11439681 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №321-СГ від 11.09.2015, № 11447890 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №315-СГ від 02.09.2015, № 11440196 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №323-СГ від 11.09.2015, № 11445883 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №312-СГ від 02.09.2015, № 11443168 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №327-СГ від 11.09.2015, № 11444996 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №317-СГ від 02.09.2015, № 11445257 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №318-СГ від 02.09.2015, № 11448063 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №316-СГ від 02.09.2015, №11442729 від 02.10.2015 про державну реєстрацію договору оренди землі №328-СГ від 11.09.2015;

6. розгляд позовних вимог Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури, пред`явлених в інтересах держави до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Фермерського господарства "Фортуна СВ" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 та Озернянської сільської ради, про визнання незаконними (недійсними) та скасування наказів Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ухвалено здійснювати в межах справи №921/430/19;

7. решту, виділених в окремі провадження позовних вимог ухвалено передати до канцелярії Господарського суду Тернопільської області для наступної їх реєстрації з присвоєнням єдиних унікальних номерів відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду (затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30);

8. оригінали матеріалів справи №921/430/19 ухвалено залишити у даній справі (за винятком матеріалів, долучених позивачем разом із клопотанням №18 вих-20 від 03.01.2010 (вх. №90 від 08.01.2020));

9. матеріали, додані прокурором із клопотанням №18 вих-20 від 03.01.2010 (вх. №90 від 08.01.2020) ухвалено долучити до матеріалів справи за позовом вимог Заступника керівника Тернопільської місцевої прокуратури, пред`явленого в інтересах держави до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Фермерського господарства "Фортуна СВ" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 та Озернянської сільської ради, про визнання недійсними договорів оренди землі, зобов`язання повернути земельні ділянки та про скасування записів в реєстрі.

Для самостійного провадження щодо виділених позовних вимог ухвалено передати завірені судом копії матеріалів справи, що їх стосуються, безпосередньо до матеріалів виділених справ;

10. відкладено підготовче судове засідання у справі №921/430/19 на 24.01.2020.

11. сторонам в строк до 24.01.2020 ухвалено надати докази надіслання на адресу Озернянської сільської ради примірники заяв по суті справи №921/430/19 та долучених до цих заяв матеріалів, які торкаються саме цієї справи.

Ухвалою суду від 24.01.2020: відкладено підготовче судове засідання на 31.01.2020; встановлено позивачу строк для подачі письмових обґрунтувань позовних вимог про визнання незаконними (недійсними) та скасування спірних у справі наказів Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 14.10.2014.

В подальшому, ухвалою суду від 31.01.2020: задоволено клопотання Прокуратури Тернопільської області №05/2-23вих-20 від 30.01.2020 (вх. №739 від 30.01.2020) та Озернянської сільської ради №48 від 31.01.2020 (вх. №758 від 31.01.2020) щодо продовження строку на подання документів; відкладено підготовче судове засідання на 10.02.2020.

Ухвалами від 10.02.2020 судом: відмовлено у задоволенні клопотання №9-19-0.92-521/2-20 від 24.01.2020 Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про закриття провадження у справі; відмовлено у задоволенні клопотання №05/2-35 вих - 20 від 07.02.2020 прокурора про об`єднання в одне провадження позовних вимог; відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Фортуна СВ" про залучення ОСОБА_1 до участі у справі в якості співвідповідача; відмовлено у задоволенні клопотання Фермерського господарства "Фортуна СВ" б/н від 31.01.2020 (вх. №970 від 10.02.2020) про залишення позовної заяви без руху; відкладено підготовче судове засідання на 27.02.2020.

В подальшому, ухвалою від 27.02.2020 судом:

- відмовлено у прийнятті до розгляду: відзиву ФГ "Фортуна СВ" із додатками б/н від 27.02.2020 (вх. №1432 від 27.02.2020); письмових доказів, долучених до заяви ФГ "Фортуна СВ" б/н від 27.02.2020 (вх. №1435 від 27.02.2020) про застосування строків позовної давності; письмових доказів, долучених до заяви ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.92-1334/2-20 від 27.02.2020 (вх. №1418 від 27.02.2020);

- прийнято до розгляду заяви відповідачів від 27.02.2020 (вх. №1435, вх. №1418) про застосування строків позовної давності;

- відкладено підготовче судове засідання на 10.03.2020 ;

- відкладено вирішення клопотання відповідача 2 від 27.02.2020 (вх. №1437) про витребування доказів на 10.03.2020.

На виконання вимог ухвали суду від 10.01.2020 та 31.01.2020, у поясненнях №1208 вих - 20 від 07.02.2020 позивачем наведено обґрунтування позовних вимог щодо визнання незаконними (недійсними) та скасування наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (відповідач 1) у відзиві №9-19-0.93-4770/2-19 від 14.08.2019 (вх №14338 від 15.08.2019) та запереченнях №9-19-0.92-8244/2-19 від 18.12.2019 (вх №23174 від 19.12.2019) просило відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування цьому ним зазначено наступне. Хибним є висновок прокурора про те, що гр ОСОБА_1 мав можливість створити фермерське господарство на підставі наявного у нього державного акта на право приватної власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :03:007:0024), оскільки суперечить ч. 1 cт. 1 Закону України «Про фермерське господарство». Норма ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, що безоплатна передача у власність земельних ділянок громадянам у межах норм, визначених ст. 121 Земельного кодексу України, провадиться один раз по кожному виду використання, є безумовною та не стосується предмету спору. Натомість, метою звернення гр. ОСОБА_1 у 2014 році було отримання земельних ділянок в оренду з метою створення фермерського господарства, чому безумовно передує необхідність звернення для отримання землі для ведення фермерського господарства, що обумовлюється вимогою ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство». Посилаючись на зміст ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» та ст. ст. 122, 123 Земельного кодексу України звертає увагу на існування розбіжностей у вказаних нормах щодо процедури набуття прав на земельні ділянки, щодо зазначення розпорядника таких земель та процедури набуття прав на них. ОСОБА_1 виконано всі вимоги Головного управління Держземагенства у Тернопільській області при зверненні саме до останнього з приводу отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо вказаних у позові земельних ділянок. Головне управління не мало законних підстав для відмови у наданні відповідних дозволів. ОСОБА_1 отримав дозвіл на виготовлення документацій із землеустрою в оренду згідно оскаржуваних наказів земельні ділянки для ведення фермерського господарства загальною площею 128,0955 га, а не зазначені у позові 266,4317 га. При прийнятті рішень про надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 Головне управління керувалося ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" та в частині, що неврегульована зазначеною нормою - ст. 123 ЗК України. При укладанні спірних договорів сторонами було дотримано всіх істотних умов договору. Законодавчо відсутнє врегулювання підстав правового застосування поняття «єдиного масиву» щодо декількох земельних ділянок для ведення фермерського господарства. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009, звертає увагу, що спірні накази повністю реалізовані, вичерпали свою дію з моменту державної реєстрації договорів оренди у встановленому порядку, та не можуть визнаватись недійсними, оскільки вони вже не діють. ФГ «Фортуна СВ» не являється орендарем земельних ділянок. Вони перебувають лише в тимчасовому користуванні гр. ОСОБА_1 . Також дві з цих земельних ділянок - площами 9,4434 га та 16,7054 га, відповідно з кадастровими номерами :01:001:1411 та :01:001:1400, на підставі наказу від 05.06.2019 №19-1771/14-18-СГ, передані у комунальну власність Озернянській об`єднаній територіальній громаді. Прокурором не визначено відповідача, який повинен скасувати державну реєстрацію договорів оренди. Позивачем пропущено строк позовної давності щодо заявлених вимог.

Також, відповідачем 1 у поясненнях №9-19-0.92-522/2-20 від 24.01.2020 (вх. 661 від 28.01.2020) та заяві №9-19-0.92-1334/2-20 від 27.02.2020 (вх. №1418 від 27.02.2020) наведено додаткові обґрунтування щодо застосування строків позовної давності до заявлених вимог. З приводу цього ним звернено увагу на наступне: у 2014 року органи прокуратури були наділені повноваженнями проводити перевірки будь-яких рішень суб`єктів владних повноважень; інформація про оспорювані накази була оприлюднена у 2014 році на відповідному офіційному веб-сайті; у липні 2015 року прокуратура Зборівського району адресувала Відділу Дерземагенства у Зборівському районі Тернопільської області листи №701, №702 від 02.07.2015 про витребування інформації про землі на території району, які в період з 2005 передані для ведення фермерського господарства.

Зміст заяви б/н від 27.02.2020 (вх. №1435 від 27.02.2020), поданої представником відповідача - ФГ «Фортуна СВ» та третьої особи - ОСОБА_1 , також зводиться до того, що органам прокуратури ще з 03.07.2015 була відома інформація щодо спірних наказів.

Ухвалою від 27.02.2020 судом було відмовлено у прийнятті до розгляду письмових доказів, долучених до заяви ФГ "Фортуна СВ" б/н від 27.02.2020 (вх. №1435 від 27.02.2020) про застосування строків позовної давності та письмових доказів, долучених до заяви ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області №9-19-0.92-1334/2-20 від 27.02.2020 (вх. №1418 від 27.02.2020).

Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області у своїй заяві №9-19-0.92-1565/2-20 від 06.03.2020 (вх №1735 від 10.03.2020) знову наведені аргументи з приводу доцільності застосування строків позовної давності. У ній відповідачем 1 зазначено, що за наслідками проведення у 2020 році Відділом у Зборівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області інвентаризації архівної документації, виявлено запити Прокуратури Зборівського району та відповіді на них за липень 2015 року, які свідчать про обізнаність органів прокуратури щодо спірних у даній справі наказів. Факт проведення інвентаризації архівної документації у 2020 році відповідач 1 зазначає поважною причиною, через яку він не міг подати вказані документи до відзиву на позов.

У поясненнях №52 від 06.02.2020 (вх. №1014 від 11.02.2020) Озернянська сільська рада (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1) просила задоволити позов. З приводу цього нею, зокрема стверджено про перебування частини спірної земельної ділянки з 1997 року на праві постійного користування у трьох фізичних осіб, на підставі відповідних Державних актів та про їх приналежність до земельної ділянки площею 9,4434 га з кадастровим номером 0:01:001:1411.

Ухвалою суду від 10.03.2020: прийнято відмову відповідача 2 від клопотання про витребування доказів б/н від 10.03.2020 (вх. №1765 від 10.03.2020); прийнято до розгляду заяву Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 06.03.2020 №9-19-0.92-1565/2-20 від 06.03.2020 (вх. №1735 від 10.03.2020), з доданими до неї документами; закрито підготовче провадження та призначено справу №921/430/19 до розгляду по суті на 27.03.2020.

Разом з цим, з 12 березня 2020 року згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 №211 від 11.03.2020, на усій території України установлено карантин.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У зв`язку з наведеним, з метою вжиття заходів з мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2, забезпечення безпеки працівників і відвідувачів судів та органів системи правосуддя, враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", рекомендації Ради суддів України №9рс-186/20 від 16.03.2020, розпорядження заступника голови Господарського суду Тернопільської області №7-р від 16.03.2020 "Про встановлення режиму роботи Господарського суду Тернопільської області в умовах карантину" та рішення від 16.03.2020 оперативного штабу для координації дій щодо недопущення занесення і поширення на території Тернопільської міської територіальної громади випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом, виявленим у місті Ухань (провінція Хубей, Китай), враховуючи поважність причин, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема учасників справи та працівників суду, ухвалою від 20.03.2020 відкладено розгляд справи №921/430/19.

Окремим п. 2 ухвали від 20.03.2020 судом зазначено, що про дату, час та місце проведення наступного судового засідання додатково буде повідомлено сторін.

Ухвалою суду від 13.05.2020 судове засідання по розгляду справи №921/430/19 з повідомленням сторін призначено на 11.06.2020.

Прокурором (позивачем) в судовому засіданні 11.06.2020 підтримано позовні вимоги.

Представником відповідача 1 в судовому засіданні 11.06.2020 заперечено проти позову з підстав наведених у відзиві, поясненнях та заявах про застосування строків позовної давності.

Повноважним представником Озернянської ОТГ в судовому засіданні 11.06.2020 зазначено про наявність підстав для задоволення позову та підтримано позицію прокуратури.

Представником відповідача 2 та третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.06.2020 заперечено щодо задоволення позовних вимог.

Як вже зазначалось, ухвалами від 10.01.2020 та від 27.02.2020 судом відповідно залишено без розгляду подані відповідачем 2 (ФГ "Фортуна СВ") відзив б/н від 02.01.2020 (вх. № 148 від 10.01.2020) та відзив б/н від 27.02.2020 (вх. №1432 від 27.02.2020), з додатками.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у частині 2 статті 178 ГПК України.

Судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) "Акорд". Експертний висновок № 765 від 20.10.2017 до 20.10.2020.

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер MAP 637 VJ 21094529.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне:

На виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України №156-р від 01.03.2014 «Про заходи щодо збалансування місцевих бюджетів у 2014 році в процесі їх виконання», Тернопільською обласною державною адміністрацією прийнято Розпорядження №97-од від 27.03.2014 «Про заходи щодо наповнення місцевих бюджетів, економного та раціонального використання бюджетних коштів, дотримання суворої бюджетної дисципліни, упорядкування мережі бюджетних установ, які фінансуватимуться за рахунок коштів місцевих бюджетів у 2014 році», яким затверджено Заходи щодо наповнення місцевих бюджетів, економного та раціонального використання бюджетних коштів, дотримання суворої бюджетної дисципліни, упорядкування мережі бюджетних установ, які фінансуватимуться за рахунок коштів місцевих бюджетів у 2014 році. З їх змісту вбачається, що протягом року виконавцям, зокрема і Головному управлінню Держземагенства у Тернопільській області було поставлено завдання по забезпеченню збільшення обсягу надходжень податків і зборів та інших доходів до державного та місцевих бюджетів відповідно до чинного законодавства.

В матеріалах справи міститься адресована ОСОБА_1 відповідь №31-19.0.53-1570/2-14 від 20.05.2014 ГУ Держземагенства у Тернопільській області, в якій останнім зазначено, що заяви гр. ОСОБА_1 про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою передачі в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок загальною площею 74,1364 га, з яких: 19,8872 га, 15,7926 га, 12,2181 га на території Годівської та 16,2364 га на території Погрібецької сільських рад Зборівського району, а також представлений на їх розгляд перелік документів не відповідає вимогам Закону України «Про фермерське господарство». Зокрема вказано на необхідність його доповнення обґрунтуванням розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначаючи про виправлення вказаних недоліків, 02.06.2014 мало місце звернення ОСОБА_1 до ГУ Держземагенства у Тернопільській області із датованою травнем 2014 року заявою (зареєстрованою за №31-1874/0/1-14), з проханням надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, з метою отримання в оренду земельних ділянок згаданими площами.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 (зареєстрованої 15.07.2014 за №31-3103/0/1-14), листом №31-19-0.53-2930/2-14 від 16.07.2014 ГУ Держземагенства у Тернопільській області повернено ОСОБА_1 документи щодо надання дозволів на розроблення технічної документації із землеустрою за межами населених пунктів на території Годівської і Погрібецької сільських рад Зборівського району.

14.10.2014 фізична особа - громадянин ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, як розпорядника земель сільськогосподарського призначення, із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельних ділянок для ведення фермерського господарства орієнтовними площами на території: Чернихівської сільської ради Зборівського району - 20,2486 га; Богданівської сільської ради Зборівського району - 9,4434 га; Гукалівської сільської ради Зборівського району - 22,2813 га; Богданівської сільської ради Зборівського району - 16,7154 га; Беримівської сільської ради Зборівського району - 20,0197 га; Кобзарівської сільської ради Зборівського району - 14,9390 га; Беримівської сільської ради Зборівського району - 20,1496 га; Ренівської сільської ради Зборівського району - 20,9990 га; Чернихівської сільської ради Зборівського району - 18,8240 га; Беримівської сільської ради Зборівського району - 34,1467 га; Городищенської сільської ради Зборівського району - 12,8761 га; Гукалівської сільської ради Зборівського району - 66,2483 га. Загальна орієнтовна площа перелічених та зазначених у заявах земельних ділянок на території Зборівського району Тернопільської області склала 276,8911 га.

З матеріалів справи вбачається, що до заяв від 14.10.2014 ОСОБА_1 було додано: копії паспорта ОСОБА_1 як громадянина України та його податкового номеру; довідки форми 6-зем щодо зазначених у заявах земельних ділянок; викопіювання з планово картографічних матеріалів (Публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця їх розташування, із зазначенням кадастрових номерів цих земельних ділянок.

За результатами розгляду цих заяв, наказами Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ фізичній особі ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок на території: кадастровий номер :01:001:1805 площею 20,2486 га; кадастровий номер :01:001:1411 площею 9,4434 га; кадастровий номер :01:001:0799 площею 22,2813 га; кадастровий номер :01:001:1410 площею 16,7154 га; кадастровий номер :01:001:0840 площею 20,0197 га; кадастровий номер :01:001:0588 площею 14,9390 га; кадастровий номер :01:001:0849 площею 20,1496 га; кадастровий номер :01:001:1062 площею 10,5396 га; кадастровий номер :01:001:1809 площею 18,8240 га; кадастровий номер :01:001:0842 площею 34,1467 га; кадастровий номер :01:001:0740 площею 12,8761 га; кадастровий номер :01:001:0795 площею 66,2483 га, загальною площею 266,4317 га.

Окремим пунктом 3 наказів від 14.10.2014 громадянина ОСОБА_1 зобов`язано виготовити та затвердити у встановленому законом порядку технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

З врахуванням ухвали суду від 10.01.2020, предметом спору у справі №921/430/19 є визнання недійсними та скасування вищевказаних наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014.

Також в матеріалах справи містяться технічні документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), виготовлені у 2014 році Фізичною особою підприємцем (сертифікованим інженером - землевпорядником) Пришляк Г.І. , на замовлення громадянина ОСОБА_1

В складі матеріалів кожної з цих технічних документацій містились: заява на виготовлення технічної документації; пояснювальна записка; технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); перелік про наявність обмежень та наявні земельні сервітути; експлікація земель по угіддях (форма 6-зем); розпорядження голови Зборівської РДА №628-од від 24.10.2013, №638-од від 28.10.2013, №668-од від 08.11.2013, якими затверджувались технічні документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зборівського району»; наказ Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014; збірний кадастровий план; кадастровий план земельної ділянки; відомість вирахування координат поворотних точок; відомість обробки матеріалів геодезичних вишукувань; диплом НОМЕР_9, виданий 03.04.1991 Кам`янець-Подільським сільськогосподарським інститутом вченому агроному ОСОБА_1; бізнес-план фермерського господарства/засновник ОСОБА_1 на території Зборівського району/; інформації про суб`єкти власності та об`єкти власності; паспорт ОСОБА_1 як громадянина України та довідка про присвоєння йому ідентифікаційного номера; акт прийомки-передачі межових знаків; кроки межових знаків; список межових знаків; відомість контролю та коректури технічної документації.

В подальшому, наказами Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 20.11.2014 №19-1586/14-14-СГ та від 31.10.2014 за №19-1240/14-14-СГ, №19-1242/14-14-СГ, №19-1246/14-14-СГ, №19-1239/14- 14-СГ, №19-1244/14-14-СГ, №19-1247/14-14-СГ, №19-1236/14-14-СГ, №19- 1238/14-14-СГ , №19-1237/14-14-СГ, №19-1243/14-14-СГ, №19-1245/14-14-СГ затверджено 12 технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та надано ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства в оренду 12 земельних ділянок: площею 10,5396 га кадастровий номер :01:001:1062, площею 20,2486 га кадастровий номер :01:001:1805, площею 9,4434 га кадастровий номер :01:001:1411, площею 22,2813 га кадастровий номер :01:001:0799, площею 16,7154 га кадастровий номер :01:001:1410, площею 20,0197 га кадастровий номер :01:001:0840, площею 14,9390 га кадастровий номер :01:001:0588, площею 20,1496 га кадастровий номер :01:001:0849, площею 18,8240 га кадастровий номер :01:001:1809, площею 34,1467 га кадастровий номер :01:001:0842, площею 12,8761 га кадастровий номер :01:001:0740, площею 66,2483 га кадастровий номер :01:001:0795 із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 266, 4317 га строком на 25 років, розташованих на території Зборівського району.

Одночасно, окремими пунктами вказаних наказів, встановлено річну орендну плату за користування вказаними земельними ділянками в розмірі 4 (чотирьох) відсотків від нормативної грошової оцінки актуальної станом на 01 січня бюджетного періоду, в якому застосовується нормативна грошова оцінка земель або змін.

На підставі датованих 20.11.2014 та 31.10.2014 наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області, 02.09.2015 та 11.09.2015 між Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області (орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем), укладено 12 договорів оренди відповідних земельних ділянок розташованих за межами населених пунктів Зборівського району, а саме: площею 20,1496 га кадастровий номер :01:001:0849 на території Беримівської сільської ради (договір оренди №312-СГ), площею 20,0197 га кадастровий номер :01:001:0840 на території Беримівської сільської ради (договір оренди №315-СГ), площею 12,8761 га кадастровий номер :01:001:0740 на території Городищенської сільської ради (договір оренди №316-СГ), площею 18,8240 га кадастровий номер :01:001:1809 на території Чернихівської сільської ради (договір оренди №317-СГ), площею 34,1467 га кадастровий номер :01:001:0842 на території Беримівської сільської ради (договір оренди №318-СГ), площею 16,7154 га кадастровий номер :01:001:1410 на території Богданівської сільської ради (договір оренди №321-СГ), площею 14,9390 га кадастровий номер :01:001:0588 на території Кобзарівської сільської ради (договір оренди №323-СГ), площею 9,4434 га кадастровий номер :01:001:1411 на території Богданівської сільської ради (договір оренди №324-СГ), площею 22,2813 га кадастровий номер :01:001:0799 на території Гукалівської сільської ради Зборівського району (договір оренди №325-СГ), площею 20,2486 га кадастровий номер :01:001:1805 на території Чернихівської сільської ради (договір оренди №326-СГ), площею 10,5396 га кадастровий номер :01:001:1062 на території Ренівської сільської ради (договір оренди №327- СГ), площею 66,2483 га кадастровий номер :01:001:0795 на території Гукалівської сільської ради (договір оренди №328- СГ).

Вказані договори оренди ідентичні за змістом, окрім тих їх умов, які стосуються зазначення площ, кадастрових номерів земельних ділянок, а також дат і номерів наказів ГУ Держземагенства у Тернопільській області, на підставі яких розроблено та затверджено землевпорядну документацію.

Відповідно до п.1 та п. 2 договорів оренди землі від 02.09.2015 та від 11.09.2015, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки вищевказаних площ з відповідними кадастровими номерами, для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, які знаходиться на територіях Чернихівської, Богданівської , Гукалівської , Беримівської, Кобзарівської, Ренівської, Городищенської сільських рад Зборівського району.

Договір оренди землі укладено на 25 років. По закінченню строку, на який було укладено договір, орендар, у випадку належного виконання обов`язків за умовами укладеного договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У цьому разі орендар зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів до спливу строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (пункти 7 договорів оренди землі від 02.09.2015 та від 11.09.2015).

Згідно п. 13 договорів оренди землі земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства.

Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення державної форми власності (п. 14 договорів оренди).

Відповідно до п. 16 договорів оренди передача земельної ділянки в оренду здійснюється із розробленням землевпорядної документації. Підставою для розроблення землевпорядної документації є накази Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014 з відповідними номерами.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди (п. 18 договорів оренди).

Із змісту договорів оренди вбачається, що їх невід`ємними частинами є копії: наказів Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 20.11.2014 та 31.10.2014; паспорта громадянина України ОСОБА_1 та його ідентифікаційного номера; витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку; землевпорядна документація - проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території відповідних сільських рад Зборівського району Тернопільської області.

Як вбачається з Витягів з державного земельного кадастру від 06.11.2014 та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2015. Відділом Держземагенства у Зборівському районі реєстрація вказаних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, проведена 23.10.2013, 27.10.2013, 08.11.2013, 13.11.2013, а реєстрація іншого речового права - права оренди за ОСОБА_1 була проведена Зборівським районним управлінням юстиції Тернопільської області 02.10.2015.

До цього, на підставі Державного акту №ЯЕ021197 від 07.06.2007, виданого Чемеровецьким районним відділом земельних ресурсів, ОСОБА_1 на праві приватної власності безоплатно отримав земельну ділянку площею 1,548 га, кадастровий номер :03:007:0024, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за адресою: Жабинецька сільська рада, Чемеровецький район, Хмельницька область. Вказана земельна ділянка передана ОСОБА_1 в оренду ТОВ «Мрія Агро Чемерівці» на підставі договору оренди землі від 10.10.2014 (Інформаційна довідка №172103243 від 01.07.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно).

Згодом, 04.11.2015 створено та зареєстровано як юридичну особу - Фермерське господарство «Фортуна СВ» (ідентифікаційний код 40101174), засновником та керівником якої являється ОСОБА_1 . На дану обставину вказує Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформований судом за запитом № станом на 12.07.2019. За інформацією витягу видами діяльності юридичної особи є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів; 01.50 змішане сільське господарство; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві.

З наявної в матеріалах справи копії Статуту Фермерського господарства «Фортуна СВ» (затвердженого рішенням засновника №01 від 02.11.2015 та зареєстрованого 04.11.2015), а саме його п.1.2, п.1.3 вбачається, що засновником господарства є ОСОБА_1 , а інших членів господарства, на момент його створення, немає, що також підтверджується витягом з ЄДРЮО, ФОП та ГФ.

Органом досудового розслідування - Зборівським відділенням поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 26.04.2018 зареєстровано заяву прокурора про вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України. Інформація наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2018 з кримінального провадження №0000035 вказує на те, що прокурором самостійно виявлено факт кримінального правопорушення, а саме отримання ОСОБА_1 в оренду 21 земельної ділянки на території Зборівського району для здійснення фермерського господарства загальною площею 460 га, при подачі заяви на отримання земельних ділянок, невідомими особами долучено до них неправдиві відомості, які обґрунтовують розмір земельних ділянок, про виділення яких зазначалось в заявах, а також щодо підтвердження можливості самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести фермерську діяльність, наявність власної техніки для обробітку землі.

З матеріалів вказаного досудового розслідування прокуратурою здобуто ряд документів, адресованих органу досудового розслідування Зборівському ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області та слідчому зокрема. Серед них листи - відповіді:

- №360/10/19-00-12-02-27/1906 від 28.01.2019 Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та №100/9-3/19-00-52-10 від 24.01.2019 Кременецького управління ГУ ДФС у Тернопільській області, у яких вказано, що згідно інформаційних баз даних ДФС Фермерське господарство «Фортуна СВ» перебуває на загальній системі оподаткування, заборгованість по платежах відсутня, єдиний внесок на загальнобов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувався;

- №01-13/154 від 17.01.2019 та №01-13/405 від 11.02.2019 Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, згідно якого за ФГ «Фортуна СВ» техніка не зареєстрована;

- №31/19-248 від 18.01.2019 Регіонального сервісного центру в Тернопільській області та №31/22-1321 від 12.04.2019 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області відповідно до яких, за даними Єдиного державного реєстру МВС України і регіональної АІПС «Автомобіль» за Фермерським господарством «Фортуна СВ» не значаться зареєстровані транспортні засоби;

- №31/19-649 від 11.02.2019 Регіонального сервісного центру в Тернопільській області та №31/22-1320 від 12.04.2019 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області, у яких вказано, що згідно АІПС «Автомобіль» та Єдиного державного реєстру транспортних засобів, за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль ВАЗ 21013 1198 ( 1987 ), червоний, № куз. НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- №1072/10-3/19-00-52-10 від 19.03.2019 Кременецького управління ГУ ДФС у Тернопільській області, згідно якого за період з 02.09.2015 по 31.12.2018 громадянином ОСОБА_1 сплачено до бюджету орендну плату за землю на території: Богданівської сільської ради: у 2015 році - 1436,59 грн; у 2016 році - 6914,59 грн; у 2017 році - 6914,59 грн; у 2018 році - 6914,59 грн; Беримівської сільської ради: у 2015 році - 16135,82 грн; у грн.; у 2016 році - 77664,73 грн; у 2017 році - 77664,73 грн; у 2018 році - 77664,73 грн; Гукалівської сільської ради: у 2015 році - 3430,79 грн; у 2016 році - 16513,05 грн; у 2017 р році - 16513,05 грн; у 2018 році - 16513,05 грн; Чернихівської сільської ради: у 2015 році - 4772,42 грн; у 2016 році - 22970,60 грн; у 2017 році - 22970,60 грн; у 2018 році - 22970,60 грн;

- №1629/10-3/19-00-52-10 від 22.04.2019 Кременецького управління ГУ ДФС у Тернопільській області, згідно якого за період 2015 року по 2018/2019 роки громадянином ОСОБА_1 сплачено до бюджету орендну плату за землю на території Городищенської сільської ради: у 2015 році 2795,72 грн; у 2016 році - 13456,31 грн; у 2017 році - 13456,31 грн; у 2018 році - 14356,31 грн; Погрібецької сільської ради: у 2015 році - 667,84 грн; у 2016 році - 3214, 43 грн; у 2017 році - 3214, 43 грн; у 2018році - 3214,43 грн; Ярчовецької сільської ради: у 2015 році - 2927,30 грн; у 2016 році - 14089,62 грн; у 2017 році - 14089,62 грн; у 2018 році - 14089,62 грн; Годівської сільської ради: у 2015 році - 19638,10 грн; у 2016 році - 94521,82 грн; у 2017 році - 94522,28 грн; у 2018 році - 94521,83 грн; Кобзарівської сільської ради: у 2015 році - 1995,15 грн; у 2016 році - 9603,04 грн; у 2017 році - 9603,04 грн; у 2018 році - 9603,04 грн;

- №359/10/19-00-12-02-27/1908 від 28.01.2019 Головного управління ДФС у Тернопільській області, у якому зазначено, що ФГ «Фортуна СВ» не являється платником орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності;

- №9928/10/19-00-12-02-27/25790 від 07.12.2018 ГУ ДФС у Тернопільській області та №101/9-3/19-00-52-10 від 24.01.2019 Кременецького управління ГУ ДФС у Тернопільській області про те, що відповідно до інформації бази даних ІТС та АІС «Податковий блок» ФГ «Фортуна СВ» не являється платником орендної плати за землю;

- №78/407-19 від 12.02.2019 Відділу у Зборівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, за інформацією якого на згадані у позові земельні ділянки, які перебувають в оренді Фермерського господарства «Фортуна СВ» розроблялась технічна документація по нормативно-грошовій оцінці. Рішення сесії районної ради щодо затвердження нормативно-грошової оцінки відсутнє (документація не затверджувалась);

- №10-19-0.182-287/90-19 від 03.06.2019 Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, яким на адресу слідчого направлялись матеріали проведеної перевірки на предмет дотримання вимог земельного законодавства ФГ «Фортуна СВ» при використанні земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0840 та :01:001:0842 на території Беримівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. За наслідками проведеної перевірки виявлено, що зазначені земельні ділянки не обробляються (забур`янені), чим порушено вимоги пунктів «б» та «ґ» частини 1 статті 96 Земельного кодексу України.

До листа від 03.06.2019 долучено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №466-ДК/0446/АП/09/01/-19 від 27.05.2019, а також акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №519-ДК/0589/АП/09/01/-19 від 27.06.2019 щодо іншої земельної ділянки - з кадастровим номером :01:001:1805, в якому встановлено факт про те, що вона не обробляється (забур`янена та частково самозаліснена);

- №366/107-18 від 14.12.2018, №365/107-18 від 14.12.2018, №364/107-18 від 14.12.2018, №367/107-18 від 14.12.2018 Відділу у Зборівському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, згідно яких окремі земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0842 та :01:001:0849 не є суміжними, не складають єдиного цілісного масиву та розташовані досить віддалено між собою; :01:001:1805 та :01:001:1809 не є суміжними, не складають єдиного цілісного масиву та розташовані досить віддалено між собою; :01:001:0799 та :01:001:0795 не є суміжними, не складають єдиного цілісного масиву та розташовані досить віддалено між собою; :01:001:1411 та :01:001:0849 не є суміжними, розташовані в безпосередній близькості між собою (розділені урочищем), але не складають єдиного цілісного масиву.

Разом з цим, у адресованому Тернопільській місцевій прокуратурі листі - відповіді №10-19-0.61-3517/2-19 від 13.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області зазначено, що зазначені у позові земельні ділянки розташовані на території різних сільських рад, відтак вони не можуть становити єдиного масиву земель сільськогосподарського призначення. Що стосується відстані між ними та відображення їх на Публічній кадастровій карті, то надання такої інформації неможливе, оскільки пошук земельних ділянок здійснюється окремо по кожній земельній ділянці, а відстань між ними можна визначати лише візуально.

В матеріалах справи також міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № , сформований станом на 29.11.2018 щодо юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-М» (ідентифікаційний код 36923055, місцезнаходження юридичної особи: 32100, Хмельницька область, Ярмолинецький район, селище міського типу Ярмолинці, площа 600-річчя, будинок 3). За наведеною у ньому інформацією видами діяльності юридичної особи є: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 01.19 вирощування інших однорічних і дворічних культур, 01.50 змішане сільське господарство, 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві. Згідно статуту керівником ТОВ «Агро-М» з 19.05.2018 являється Чулій Яна Володимирівна .

До цього, згідно протоколу №31-12-2014 від 31.12.2014 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-М»: задоволено заяву директора товариства ОСОБА_11 ; звільнено директора товариства ОСОБА_11 з 31.12.2014 з роботи за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України; задоволено заяву ОСОБА_1 ; прийнято ОСОБА_1 на роботу на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-М» з 02.01.2015 з оплатою праці згідно штатного розпису; уповноважено ОСОБА_1 (з правом видачі довіреності) здійснити всі дії, без будь-яких обмежень, спрямовані на проведення державної реєстрації змін в органі управління товариства відповідно до чинного законодавства України, з правом подавати та підписувати від імені товариства усі необхідні документи та здійснювати усі необхідні заходи (дії) без будь-яких обмежень.

21.01.2015 ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Ярмолинецької районної державної адміністрації із Реєстраційною карткою про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (форми 4, затвердженої Наказом міністерства юстиції України №3178/5 від 14.10.2011, з подальшими змінами), з метою внесення змін до інформації про керівника юридичною особи ОСОБА_1

В матеріалах справи міститься також копія реєстраційної картки, заповненої станом на 18.08.2015 від імені ТОВ «Агро-М» ОСОБА_1 , щодо внесення до реєстру змін про власників та видів економічної діяльності юридичної особи.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №19-1771/14-18-СГ від 05.06.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Озернянській сільській раді (Озернянській об`єднаній територіальній громаді) Зборівського району у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 955,5634 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Озернянської, Богданівської, Осташівської та Цебрівської сільських рад Зборівського району Тернопільської області, у т.ч. земельні ділянки площами 9,4434 га з кадастровим номером :01:001:1411 та 16,7154 га з кадастровим номером :01:001:1410.

У п. 2 даного наказу зазначено, що право власності вказаних у додатку земельних ділянок виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Разом з цим, під час підготовчого провадження у справі, представником Озернянської сільської ради подано копії Державних актів на право постійного користування землею серії ТР №27, №28, №29, виданих Зборівською районною радою народних депутатів 24.02.1997 фізичним особам відповідно площами по 3га ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на території Богданівської сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства.

Як вже зазначалось, при зверненні з позовом до суду, Тернопільською місцевою прокуратурою стверджено, що з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000035, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, їй стало відомо про порушення вимог земельного законодавства зі сторони ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області (ГУ Держземагенства у Тернопільській області) та Фермерського господарства «Фортуна СВ», при прийнятті спірних у даній справі наказів.

Разом з цим, позивачем стверджено про те, що спірні накази від 14.10.2014 не опубліковувались відповідачем 1 на офіційному веб-сайті, наслідком чого було неможливе їх своєчасне виявлення позивачем.

На підтвердження цьому, під час підготовчого провадження, прокурором подано скріншоти із офіційного веб-сайту ГУ Держгеокадастру України у Тернопільській області, із введеними у відповідних пошукових полях номерів спірних наказів, та відсутністю інформації за такими результатами пошуку.

В свою чергу, відповідачем 1 подано до матеріалів справи доручення №154/3-20-0.51 від 27.01.2020 Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, адресоване керівникам його структурних підрозділів, із зазначенням необхідності проведення інвентаризації на наявність документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою в термін до 15.02.2020. Окремим пунктом доручення зазначено про необхідність подачі такої інформації в письмовому та електронному вигляді.

У листі - відповіді №127/407-20 від 04.03.2020 Відділом у Зборівському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області зазначено, що за наслідками проведення інвентаризації архівної документації із землеустрою, ним віднайдено архівні документи Відділу Держземагенства у Зборівському районі Тернопільської області за 2014-2015 роки стосовно систематичного контролю Прокуратурою Зборівського району питання відведення земель сільськогосподарського призначення державної власності, в тому числі для ведення фермерського господарства. Серед них:

- лист №2602/20 від 28.10.2014 Відділу Держземагентства у Зборівському районі (відповідь на запит Прокуратури Зборівського району №2163 від 23.10.2014), в якому зазначено, що протягом 2014 року відділом погоджено 67 проектів землеустрою щодо відведення земель сільськогосподарського призначення;

- лист Прокуратури Зборівського району від 02.07.2015 №701 (вхідний №9-1527/0/1-15 від 03.07.2015 Відділу Держземагентства у Зборівському районі), з проханням подачі в строк до 07.07.2015: звітності форми №6-зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» та форми №2-зем «Звіт про землі , які перебувають у власності і користуванні» станом на 01.01.2015 та 01.07.2015; інформації щодо кількості погоджених Відділом в період з 01.10.2014 по 03.07.2015 проектів землеустрою в порядку ст. 186-1 ЗК України та укладених з 01.10.2014 договорів оренди земельних ділянок, в яких орендодавцями виступають органи Держземагенства України, а також інформації щодо земель, які з 2005 року передані для ведення фермерського господарства;

- адресований Прокурору Зборівського району лист №10-1908-0.61-1534/2-15 від 03.07.2015, яким Відділ Держземагентства у Зборівському районі надає інформацію про площі земель сільськогосподарського призначення на території Зборівського району, які перебувають у державній власності і по яких завершено процедуру їх інвентаризації, а також по яких укладено договори оренди, в т. ч. із ОСОБА_1

У додатку до цього листа «Відомостях за результатами інвентаризації» під номерами 2, 3, 5 , 34 , 35, 130 , 146, 150 , 251 , 429 , 481, 485 містяться інформація про спірні земельні ділянки і їх передачу в оренду ОСОБА_1

- адресований Прокурору Зборівського району лист №10-1908-0.61-1553/2-15 від 06.07.2015, яким Відділ Держземагентства у Зборівському районі надає інформацію по звітності форми 6-зем та 2-зем станом на 01.01.2015 та 01.07.2015, кількості погоджених ним у період з 01.10.2014 та 03.07.2015 проектів землеустрою, а також земель, які з 2005 року передані для ведення фермерського господарства.

Окрім того, відповідачем 1 зазначено, що прокурором надавалась інформація із сайту ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, в той час як спірні накази приймались ГУ Держкомзему у Тернопільській області, яке своєчасно опублікувало їх на існуючому тоді своєму сайті.

З`ясувавши фактичні обставини, заслухавши пояснення учасників судового процесу, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст. 22 Земельного кодексу України (в чинній станом на 14.10.2014 редакції) землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру (ч.2 ст. 23 ЗК України).

Відповідно ч. 4 ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3 ст. 79-1 ЗК України).

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст. 124). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124).

Частина 1 та 2 статті 134 ЗК України передбачала, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Згідно абз. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

До 2013 року земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності надавалися в оренду за рішенням районних державних адміністрацій (стаття 122 Земельного кодексу України у редакції, чинній до 2013 року).

Законом України від 06.09.2012 № 5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (який набрав чинності 01.01.2013), зокрема внесено зміни до Земельного кодексу України, відповідно до яких з 01.01.2013 повноваження щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перейшли до Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів (Держземагентство України).

За інформацією витягів з Державного земельного кадастру та Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказані у спірних наказах земельні ділянки були сформованими та зареєстрованими Відділом Держземагенства у Зборівському районі 23.10.2013, 27.10.2013, 08.11.2013, 13.11.2013, з присвоєнням їм кадастрових номерів. Їх цільове призначення - для ведення фермерського господарства, не змінювалось.

Однак, абз. 4 ч. 1 ст. 123 ЗК України передбачено, що надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 3 ст. 123 ЗК України).

Стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інших, крім установлених цією статтею, матеріалів і документів; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім Земельного кодексу України, Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України. У таких правовідносинах Закон України "Про фермерське господарство" є спеціальним нормативно-правовим актом, а Земельний кодекс України - загальним.

Аналогічна позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №695/1788/15-ц, від 23.10.2019 у справі №924/863/17.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

У ч. 1 ст. 31 ЗК України зазначено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) (ч. 2 ст. 31 ЗК України).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 32 ЗК України, громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Дія частини першої цієї статті не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (у чинній станом на 14.10.2014 редакції) (надалі - Закон) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом) (ч. 1 ст. 3 Закону).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону).

Частинами другою та четвертою статті 7 цього Закону передбачалось, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом.

Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (ч.3 ст.7 Закону).

Відповідно до ч.5, ч.6 ст.7 Закону громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай). Земельні ділянки, розмір яких перевищує розмір, встановлений у частині 5 цієї статті, передаються громадянам у приватну власність для ведення фермерського господарства на підставі цивільно-правових угод.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Отже, спеціальний Закон визначає обов`язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України, до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства слід зазначити не лише бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтувати розміри земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, зазначити кількість членів фермерського господарства, подати документи що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Отже, при вирішенні вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягає порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, визначений статтею 7 Закону, як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України.

Таким чином, за змістом статтей 1, 7, 8 Закону заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, у тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Натомість відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.05.2016 у справі №6-2903цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду 24.04.2019 у справі №525/1225/15-ц.

Як встановлено судом, 14.10.2014 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держкомзему у Тернопільській області (як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної форми власності) із дванадцятьма заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо відведення в оренду терміном на 25 років земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Чернихівської, Богданівської, Гукалівської, Беримівської, Кобзарівської, Ренівської, Городищенської сільських рад Зборівського району, з орієнтовною загальною площею земельних ділянок 276,8911 га.

До своїх заяв від 14.10.2014 ОСОБА_1 було додано копії: паспорта ОСОБА_1 , як громадянина України та присвоєного йому ідентифікаційного номеру; довідки форми 6-зем щодо зазначених у заявах земельних ділянок; викопіювання з планово картографічних матеріалів (Публічної кадастрової карти) щодо бажаного місця їх розташування, із зазначенням кадастрових номерів цих земельних ділянок.

За наслідками розгляду цих заяв, наказами Головного управління Держземагенства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ фізичній особі ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок на території Чернихівської, Богданівської, Гукалівської , Беримівської , Кобзарівської, Ренівської, Городищенської сільських рад Зборівського району, а саме: кадастровий номер :01:001:1805 площею 20,2486 га; кадастровий номер :01:001:1411 площею 9,4434 га; кадастровий номер :01:001:0799 площею 22,2813 га; кадастровий номер :01:001:1410 площею 16,7154 га; кадастровий номер :01:001:0840 площею 20,0197 га; кадастровий номер :01:001:0588 площею 14,9390 га; кадастровий номер :01:001:0849 площею 20,1496 га; кадастровий номер :01:001:1062 площею 10,5396 га; кадастровий номер :01:001:1809 площею 18,8240 га; кадастровий номер :01:001:0842 площею 34,1467 га; кадастровий номер :01:001:0740 площею 12,8761 га; кадастровий номер :01:001:0795 площею 66,2483 га, загальною площею 266,4317 га.

Поданий до заяв від 14.10.2014 ОСОБА_1 пакет документів не відповідав вимогам ст. 7 Закону. Так, ОСОБА_1 до цих заяв не було додано обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства та документів, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Також, до заяв не долучена інформація щодо кількості членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання землі.

В той же час, згідно із п. 1.2 Статуту Фермерського господарства «Фортуна СВ» створеного ним 04.11.2015, засновником господарства є ОСОБА_1 , а інші члени цього господарства на момент створення відсутні, так як і відсутні на час звернення з позовом до суду. Це підтверджується копією статуту та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відсутність інших реєстраційних дій після реєстрації господарства.

Відсутність у заяві обов`язкової інформації щодо обґрунтування розмірів земельних ділянок (з огляду на їх значну площу) з урахуванням перспектив діяльності створюваного фермерського господарства та реальної можливості її обробітку, кількості членів фермерського господарства і наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність є недотриманням встановленої процедури набуття права оренди на землю для створення та ведення фермерського господарства.

За отриманими в ході досудового розслідування даними, ОСОБА_1 з 21.01.2015 по 08.05.2018 працював директором ТОВ «Агро-М», місцезнаходження якого до 26.04.2019 було АДРЕСА_6 , будинок З, основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується даними реєстраційної справи та витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.11.2018 та 19.06.2019 .

Таким чином, на момент укладення договорів оренди земельних ділянок для ведення фермерського господарства, створення і реєстрації Фермерського господарства «Фортуна СВ» ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Агро-М» (яке знаходиться в іншій області), працюючи керівником даного товариства, і працював там до 08.05.2018, що свідчить про відсутність наміру самостійно обробляти землю та здійснювати фермерське господарство, а також відсутність фактичного самостійного обробітку землі створеного ним фермерського господарства.

Згідно інформацій Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 17.01.2019 та від 11.02.2019, Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 18.01.2019, Регіонального сервісного центру у Хмельницькій області від 12.04.2019 будь-яка сільськогосподарська техніка (трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні, причіпні та начіпні машини) за ОСОБА_1 та фермерським господарством «Фортуна СВ» не зареєстрована та не реєструвалась.

Відповідно до інформації Кременецького управління ГУ ДФС у Тернопільській області Фермерське господарство «Фортуна СВ» перебуває на загальній системі оподаткування, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплачувався, що свідчить про відсутність залучення найманих працівників для обробітку такої значної площі землі.

Отже, ураховуючи, що Фермерське господарство «Фортуна СВ» створено одноособово ОСОБА_1 та у нього немає інших членів господарства, окрім засновника, а також відсутня необхідна сільськогосподарська техніка й інші засоби обробітку земель великих площ, що ним узагалі не створено умов для здійснення господарської діяльності на отриманих для цього землях. Вказане свідчить про відсутність можливостей, а також наміру у ОСОБА_1 самостійно обробляти землю та вести фермерську діяльність, а також формальне її отримання на пільгових умовах в інтересах інших осіб.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_1 не переслідував мети реального здійснення господарської діяльності у формі фермерського господарства, а мав на меті отримання земельних ділянок поза конкурентним способом.

Можливість отримання фермерським господарством земель як основного засобу виробничої діяльності для здійснення господарської діяльності у першу чергу залежить від перспектив діяльності фермерського господарства, наявності матеріальних та трудових ресурсів, зокрема необхідної сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку земель великих площ, членів господарства та відповідних у них знань в галузі сільськогосподарського виробництва, можливості здійснення трудових процесів на великих площах.

Таким чином, всупереч вимог статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство», розглядаючи заяви ОСОБА_1 по суті, Головне управління Держгеокадастру (Держземагентства) у Тернопільській області формально підійшло до їх вирішення, не надало належної оцінки обставинам і умовам, зазначеним у заявах, доводи заявника, відсутності обґрунтування розміру земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів, не перевірили та не врахували обставини, які спростовують дійсність волевиявлення заявника, наявність в нього бажання створити фермерське господарство та спроможність вести господарство такого виду - виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Формальний підхід до вирішення заяв, прийняття рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та про передачу в оренду земельних ділянок, створили передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою - без проведення земельних торгів, що є підставою для визнання недійсними рішень про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Наявність перелічених обставин може слугувати підставою для визнання недійсними наказів органів Держземагенства щодо надання ділянок для ведення фермерського господарства.

Така правова позиція, зокрема міститься у Постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №924/863/17, від 03.10.2018 у справі №695/1788/15-ц.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" внаслідок реорганізації, шляхом перетворення, Державного агентства земельних ресурсів України було утворено Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються. Права та обов`язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері (п. 5 постанови). Центральні органи виконавчої влади, що припиняються згідно з цією постановою, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах до завершення здійснення заходів з утворення центральних органів виконавчої влади, яким передаються повноваження та функції центральних органів виконавчої влади, що припиняються (п. 6 постанови).

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворено як юридичних осіб публічного права територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2 . Установлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (пункт 3).

Із змісту додатку №2 до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 вбачається, що Головне управління Держземагенства у Тернопільській області реорганізовано, внаслідок чого утворено Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області є правонаступником Головного управління Держземагенства у Тернопільській області та виступає в статусі відповідача за позовними вимогами про визнання недійсними наказів ГУ Держкомзему в Тернопільській області від 14.10.2014.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521, керуючись Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, 17.11.2016 наказом Держгеокадастру №308 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальні органи покладено обов`язки щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладення цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Зазначаючи про те, що у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовом цієї категорії, а також те, що зазначений орган виконавчої влади є відповідачем у цьому позові прокурором пред`явлено позов в інтересах держави як позивачем.

Статтею 4 ГПК України гарантовано право юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. А також зазначено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ч. 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 3 статті 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 (про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту. Водночас інтереси держави можуть як збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття "інтереси держави" є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті цього ж Закону).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (пункт 70 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз.2 ч.5 ст.53 ГПК України).

Тернопільською місцевою прокуратурою підкреслено, що вона є позивачем, оскільки предметом судового розгляду у даній справі є саме законність наказів органу, що здійснював держнагляд (контроль) за дотриманням вимог земельного законодавства. Відтак, це виключає можливість пред`явлення позову в інтересах цього органу (його правонаступника) та набуття ним статусу позивача. Цим прокурор обґрунтовував наявність підстави для представництва інтересів держави.

Оскільки прокурор у позовній заяві навів підставу для представництва інтересів держави та обґрунтував, у чому полягає порушення цих інтересів, визначив ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області одним зі співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконними і скасування його оскаржених наказів, ним підтверджено підстави для представництва інтересів держави у цій справі та звернення до суду як самостійного позивача. Висновки такого ж змісту викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 698/119/18.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За своєю правовою природою накази Головного управління Держземагентства у Тернопільській області від 14.10.2014 за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", які оспорюються прокурором в межах даної справи, є юридичною формою рішення органу виконавчої влади, який спрямований на регулюванням земельних відносин, породжує певні правові наслідки і має обов`язковий характер для суб`єктів таких відносин. Оскільки, на підставі оспорюваних прокурором наказів у ОСОБА_1 виникло право на розроблення документації із землеустрою, тому для нього такі накази є актами ненормативного характеру індивідуальної дії.

Відповідно до статей 152, 155 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55, ст. 124 Конституції України.

У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно із ст. 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред`явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Рішення органу виконавчої влади у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

Суд погоджується із твердженням позивача, що з огляду на зміст приписів ч.ч. 1, 7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» та ст.ст. 123, 124, 134 ЗК України в Головного управлінням Держземагенства у Тернопільській області були відсутні підстави для винесення 14.10.2014 наказів за №19- 1006/14-14-СГ, №19-1007/14-14-СГ, №19-1008/14-14-СГ, №19-1009/14-14-СГ, №19-1010/14-14-СГ, №19-1011/14-14-СГ, №19-1012/14-14-СГ, №19-1013/14-14-СГ (із змінами внесеними наказом № 19-1342/14-14-СГ від 06.11.2014), №19-1014/14-14-СГ, №19-1015/14-14-СГ, №19-1020/14-14-СГ, №19-1021/14-14-СГ про надання фізичній особі ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) в натурі на місцевості меж земельних ділянок на території Чернихівської, Богданівської, Гукалівської, Беримівської , Кобзарівської, Ренівської, Городищенської сільських рад Зборівського району, а саме: кадастровий номер :01:001:1805 площею 20,2486 га; кадастровий номер :01:001:1411 площею 9,4434 га; кадастровий номер :01:001:0799 площею 22,2813 га; кадастровий номер :01:001:1410 площею 16,7154 га; кадастровий номер :01:001:0840 площею 20,0197 га; кадастровий номер :01:001:0588 площею 14,9390 га; кадастровий номер :01:001:0849 площею 20,1496 га; кадастровий номер :01:001:1062 площею 10,5396 га; кадастровий номер :01:001:1809 площею 18,8240 га; кадастровий номер :01:001:0842 площею 34,1467 га; кадастровий номер :01:001:0740 площею 12,8761 га; кадастровий номер :01:001:0795 площею 66,2483 га.

Тому, вказані обставини свідчать про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

При цьому, судом не приймаються до уваги наведені позивачем у позові доводи та міркування щодо того, що передані в оренду земельні ділянки не складають єдиного масиву, частина їх не обробляється та забур`янена, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Про помилковість тверджень позивача про необхідність надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства єдиним масивом, а не у вигляді земельних ділянок, розташованих на відстані одна від одної вказано у правовому висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду України від 14.06.2017 у справі №6-2354цс16.

Не заслуговують на оцінку аргументи прокурора з приводу недотримання ФГ «Фортуна СВ» приписів п. 10 ч.1 ст.35 Закону України «Про охорону земель», через забур`янення (відсутність обробітку) земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0840 ,:01:001:0842, :01:001:1805, що встановлено матеріалами перевірки вимог земельного законодавства у травні та червні 2019 року, оскільки вони не стосуються предмету доказування у даній справі.

В позовній заяві, а також протягом усього слухання прокурор не посилався як на підставу свого позову на Державні акти на право постійного користування землею №№ 27, 28, 29, видані 24.02.1997 головою Зборівської районної ради народних депутатів про передачу земельних ділянок площами по 3 га, для ведення селянського (фермерського) господарства на території Богданівської сільської ради фізичним особам та не вказував на зазначення цих документів для задоволення своїх вимог про визнання незаконними (недійсними) наказів від 14.10.2014. Проте, зазначене (за наявності для цього правових підстав) не позбавляє власника цих ділянок та їх користувачів на звернення до суду з позовом за захистом своїх прав.

Наведені позивачем у позові доводи щодо фактичного обробітку земельних ділянок третіми особами, які під виглядом договорів поворотної фінансової допомоги здійснюють оплату за фактичне використання земельних ділянок, а також про відсутність зі сторони ФГ «Фортуна СВ» за період з 2015 по 2018 роки будь-яких проплат по договорах найму, оренди сільськогосподарської техніки, підряду, на підтвердження відсутності обробітку земельних ділянок відповідачем 2, не оцінюються судом, оскільки наведені аргументи стосуються обґрунтування позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди, які є предметом розгляду в іншій справі - №921/37/20. Про дану обставину стверджено і прокурором в підготовчому судовому засіданні 10.01.2020.

Щодо заяви відповідачів та третьої особи про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України).

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі ст. ст. 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України).

Отже, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Відповідно до ч.4 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини судом застосовується як джерело права.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", наведених у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач, прокурор повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент винесення спірних наказів, розпорядником земель державної власності сільськогосподарського призначення були ГУ Держземагенства у Тернопільській області, а згодом внаслідок змін в законодавстві - ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області.

При цьому, в спірних правовідносинах суб`єктом права власності на землю є саме держава, а не її конкретний орган, а тому зміна уповноваженого органу не змінює порядок перебігу позовної давності.

Визначаючи початок перебігу позовної давності в даній справі, слід враховувати, коли про порушене право дізналась держава в особі уповноваженого органу, а не конкретний орган, який виконував відповідні функції в той чи інший час та змінювався в результаті прийняття нових нормативних актів (аналогічна правова позиція викладена в постановах ВС у справах №922/2752/17 від 15.05.2018, №922/2440/17 від 24.04.2018, №914/801/17 від 24.01.2018).

У тексті позовної заяви прокурором стверджено, що про весь обсяг порушення вимог земельного законодавства він дізнався з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №0000035, зареєстрованого Зборівським відділенням поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 26.04.2018. Також, ним звернено увагу на те, що оспорювані накази та договори, а також документи на підставі яких вони прийняті не розміщувались на офіційних веб-порталах відповідача 1. А за відсутності повноважень, прокурор не міг ознайомитись з цими документами в органі державної реєстрації, який проводив державну реєстрацію договорів оренди.

Неможливість отримання відповідної інформації та матеріалів, на його думку, створювали прокурору перешкоди у наданні юридичної оцінки наказам та укладеним договорам оренди землі, оскільки висновок про порушення державного інтересу можна зробити лише після комплексного дослідження усіх обставин подій, які розірвані в часі. Зазначені обставини унеможливлювали вчасне виявлення фактів порушень інтересів держави.

З врахуванням наведеного, в порядку ч.5 ст. 267 ЦК України, прокурором заявлено клопотання про визнання причин пропуску ним позовної давності поважними та поновлення пропущеного строку на звернення до суду за захистом порушеного права.

У заяві б/н від 27.02.2020 (вх. №1435 від 27.02.2020), поданій представником відповідача - ФГ «Фортуна СВ» та третьої особи - ОСОБА_1 , а також заяв відповідача 1 у відзиві №9-19-0.93-4770/2-19 від 14.08.2019 (вх. №14338 від 15.08.2019), запереченнях №9-19-0.92-8244/2-19 від 18.12.2019 (вх. №23174 від 19.12.2019), поясненнях №9-19-0.92-522/2-20 від 24.01.2020 (вх. 661 від 28.01.2020), заяві №9-19-0.92-1334/2-20 від 27.02.2020 (вх. №1418 від 27.02.2020), заяві №9-19-0.92-1565/2-20 від 06.03.2020 (вх №1735 від 10.03.2020) заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності та заявлено клопотання про застосування наслідків його спливу.

На підтвердження цьому, до матеріалів справи долучено датовані липнем 2015 року письмові запити Прокуратури Зборівського району з вимогами про надання, в строк до 07.07.2015: інформації по звітності форми №6-зем «Звіт про наявність земель та розподіл їх за власниками землі, землекористувачами, угіддями та видами економічної діяльності» та форми №2-зем «Звіт про землі, які перебувають у власності і користуванні» станом на 01.01.2015 та 01.07.2015; інформації щодо кількості погоджених Відділом в період з 01.10.2014 по 03.07.2015 проектів землеустрою в порядку ст. 186-1 ЗК України; укладених з 01.10.2014 договорів оренди земельних ділянок, в яких орендодавцями виступають органи Держземагенства України, а також інформації щодо земель, які з 2005 року передані для ведення фермерського господарства.

Також в матеріалах справи містяться адресовані Прокурору Зборівського району листи №10-1908-0.61-1534/2-15 від 03.07.2015 та №10-1908-0.61-1553/2-15 від 06.07.2015, якими Відділ Держземагентства у Зборівському районі надано на запитувану інформацію відповіді щодо площ земель сільськогосподарського призначення на території Зборівського району, які перебувають у державній власності і по яких завершено процедуру їх інвентаризації, а також по яких укладено договори оренди та інформацію по звітності форми 6-зем та 2-зем станом на 01.01.2015 та 01.07.2015, кількості погоджених ним у період з 01.10.2014 та 03.07.2015 проектів землеустрою, а також земель, які з 2005 року передані для ведення фермерського господарства, в т. ч. і щодо ОСОБА_1 .

Як вже зазначалось, у доданих до них Відомостях за результатами інвентаризації, під номерами 2, 3 , 5 , 34 , 35, 130 , 146, 150, 251 , 429 , 481, 485 містяться інформація про спірні земельні ділянки і їх передачу в оренду ОСОБА_1 .

Інформацію про спірні накази прокурор також міг отримати із даних сайту ГУ Держземагенства в Тернопільській області, який їх приймав, і правонаступником якого є відповідач 1.

Судом встановлено, що новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 набрав чинності 15.07.2015. Відповідно до його додатку «Перелік та територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур» Тернопільська місцева прокуратура поширює свою юрисдикцію на Зборівський район.

Тому, матеріалами справи підтверджено, що з липня 2015 року прокурору могло бути відомо про порушення прав держави, шляхом видачі спірних наказів від 14.10.2014.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про пропуск строку позовної давності для звернення до суду із даним позовом відповідно до ст. 267 ЦК України, як наслідок, у задоволенні позову належить відмовити з мотивів пропуску строку позовної давності. При цьому судом враховується, що прокурором не наведено аргументів на підтвердження поважності причин пропуску означеного строку.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В порядку ст. ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 12-13, 20, 50, 53, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256-257 ГПК України, з врахуванням п. 4 Прикінцевих положень ГПК України.

Повне рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя І.П. Шумський