ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020м. ДніпроСправа № 904/905/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» (м. Нікополь, Дніпропетровська область)

до комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості у сумі 759721,42грн

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» звернулось з позовом до комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання Жовтоводської міської ради про стягнення заборгованості у розмірі 759721,42грн, з яких: 647985,03грн - основна заборгованість, 75249,91грн - інфляційні втрати, 36486,48грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором підряду на повне технічне обслуговування, ремонт ліфтів №47 від 11.08.2017 в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач відзив на позов не надав та 02.06.2020 звернувся із заявою про розгляд справи без участі його представника, також, в заяві відповідач зазначає, що не заперечує проти позовних вимог.

Сторони не забезпечили явку представників в судове засідання.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 18.06.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2017 між комунальним підприємством «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» (підрядник) було укладено договір підряду на повне технічне обслуговування, ремонт ліфтів №47.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору замовник доручає і оплачує, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт з повного технічного обслуговування, технічного огляду, ремонту ліфтів (надалі робіт) на об`єктах замовника відповідно до додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.1 договору щомісячна вартість робіт по договору складає 65734,65грн (шістдесят п`ять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 65 копійок), без ПДВ згідно калькуляції, додаток №2, який є невід`ємною частиною цього договору.

Загальна вартість робіт по договору складає 749375,00грн (сімсот сорок дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять гривень 00 копійок), без ПДВ. (п. 3.1.1 договору).

01.07.2018 між сторонами було укладено додаткову угоду №5 до договору.

Відповідно до п. 3 вказаної угоди сторони вирішили викласти п. 3.1.1 розділу 3 договору №47 від 11.08.2017 в наступній редакції: «Загальна вартість робіт по договору складає 731907,17грн (сімсот тридцять одна тисяча дев`ятсот сім гривень 17 копійок), без ПДВ.».

Предметом розгляду в даній справі є вимога позивача про стягнення з комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради заборгованості 759721,42грн за виконані роботи за договором підряду на повне технічне обслуговування, ремонт ліфтів №47 від 11.08.2017.

Предметом доказування у даній справі є, зокрема, обставини щодо укладення вказаного договору, виконання робіт, прийняття робіт та оплата відповідачем за договором.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується за свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як було зазначено вище, між сторонами було укладено договір підряду на повне технічне обслуговування, ремонт ліфтів від 11.08.2017 №47.

На виконання вказаного договору позивачем було надано послуги на загальну суму 757985,03грн, що підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг: №374 від 23.08.2017 на суму - 64897,67грн, №422 від 25.09.2017 - 64657,56грн, №470 від 25.10.2017 - 65441,53грн, №515 від 24.11.2017 - 65734,65грн, №560 від 22.12.2017 - 66106,16грн, №94 від 23.02.2018 - 65241,05грн, №146 від 23.03.2018 - 64269,18грн, №197 від 24.04.2018 - 60018,78грн, №248 від 24.05.2018 - 59975,99грн, №298 від 25.06.2018 - 58615,08грн, №349 від 25.07.2018 - 57292,72грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно з п. 7.3 договору на підставі підписаних актів замовник оплачує виконані роботи у безготівковій, або іншій формі, що не суперечить діючому законодавству України з відстрочкою платежу до 60 днів з моменту виконання робіт та отримання рахунку підрядника.

Відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання з оплати виконаних робіт та оплачено лише 110000грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №1 від 16.08.2018 на суму 20000грн, №756 від 27.08.2018 - 10000грн, №771 від 30.08.2018 - 20000грн, №51 від 28.11.2018 - 20000грн, №40 від 10.12.2018 - 10000грн, №27 від 07.12.2018 - 10000грн, №52 від 11.12.2018 - 20000грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем складає 647985,03грн.

Також, в матеріалах справи міститься підписаний сторонами акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.08.2017 по 11.03.2019. В акті зазначена заборгованість відповідача перед позивачем станом на 11.03.2019 в розмірі 647985,03грн.

Згідно з п. 8.1 договору в разі порушень умов договору сторони несуть відповідальність передбачену діючим законодавством України.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача інфляційні збитки за період з листопада 2017 року по січень 2020 року складають 75249,91грн, 3% річних за період з 23.10.2017 по 03.02.2020 - 36486,48грн.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат необхідно зазначити наступне.

До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно з ч. 1 ст.130 ГПК України, визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету 5697,91грн, що складає 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем згідно з платіжним дорученням від 05.02.2020 № 1748, яке наявне в матеріалах справи № 904/905/20.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у вигляді судового збору в сумі 5697,91грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» до комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради про стягнення заборгованості у сумі 759721,42грн задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об`єднання» Жовтоводської міської ради (52210 Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Першотравнева, буд. 22, ідентифікаційний код 20202467) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Зої Космодем`янської, буд. 10, ідентифікаційний код 31687103) 647985,03грн - основної заборгованості, 75249,91грн - інфляційних втрат, 36486,48грн - 3% річних, 5697,91грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути з державного бюджету товариству з обмеженою відповідальністю «Нікополь Техно Сервіс» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Зої Космодем`янської, буд. 10, ідентифікаційний код 31687103) 5697,91грн - судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 30.06.2020.

Суддя В.О. Татарчук