Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2020 р.Справа № 922/4587/13
вх. № 4587/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши заяву Бабіча І.Ю. про відвід судді по справі за заявою Mramor LLP, Wales
про визнання банкрутом ФОП Бабич Ігор Юрійович, м. Харків , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10.12.2013 боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.

Ухвалою суду від 11.02.2014 задоволено клопотання Капустіна В.В. про припинення його обов`язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капустіна В.В. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Белікова О.П.

Розпорядженням керівника апарату суду призначено повторний автоматичний розподіл скарги по справі № 922/4587/13 у зв`язку з недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді Дзюби О.А.

Автоматизованим розподілом справу призначено до розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 12.12.2017 усунено ліквідатора Белікова ОВ. від виконання покладених на нього обов`язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Кошовського С.В.

До суду від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" надійшла заява (вх. № 21248 від 06.09.2019), в якій банк просить суд визнати недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень загальною площею 262,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним протокол №1 від 05.09.2019 р. про проведення аукціону з продажу вказаного майна банкрута, визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлові приміщення площею 262,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), серія та номер: 1669, видане 20.09.2016, видавник: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Набока Ю.В.

13.09.2019 заяву було призначено до розгляду на 05.11.2019 та залучено до участі у її розгляді попереднього ліквідатора Белікова О.П. та ОСОБА_2.

05.11.2019 судове засідання не відбулося, у зв`язку з направленням справи до судів вищих інстанцій.

Враховуючи повернення справи до суду, суд ухвалою суду від 19.12.2019 призначив заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" (вх. № 21248 від 06.09.2019) про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута на 20.02.2020, зобов`язав ліквідатора, банкрута та залучених осіб виконати вимоги ухвали суду від 13.09.2019, а саме надати відзив на заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" з документальних його обґрунтуванням.

В судовому засіданні ліквідатор підтримав заяву АТ "КБ "Експобанк" в частині порушення процедури проведення відкритих торгів у формі аукціону, а також несплати придбаного майна, зазначив, що спірний аукціон щодо продажу майна проводився з порушенням вимог закону, тому його результати повинні бути визнані недійсними.

Представник приватного нотаріуса Набоки Ю.В. в судовому засіданні зазначила, що не визнає заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" (вх. № 21248 від 06.09.2019) та, вважає, що вона має бути відхилена судом як безпідставна та необґрунтована, а також така, що була подана до суду із пропуском строку для пред`явлення до суду. Крім того, представник приватного нотаріуса Набоки Ю.В. зазначила, що Набокою Ю.В . лише видавалось свідоцтво про право власності на нерухоме майно загальною площею 262,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . При його видачі під час вчинення нотаріальних дій посвідчення свідоцтва про належність ОСОБА_4 майна придбаного з аукціону - були виконані всі дії передбачені Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.0.2012 №296/5 (зі змінами та доповненнями), в тому числі: встановлення особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії; перевірка повноважень особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії; визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, перевірка повноважень представника фізичної особи; установлення волевиявлення та дійсних намірів особи при вчиненні нотаріальних дій; витребування відомостей і документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

За таких обставин, приватним нотаріусом Набокою Ю.В. під час посвідчення свідоцтва №1669 від 20.09.2016 були отримані офіційні відомості із зазначених реєстрів як щодо самого майна придбання майна з аукціону, так і відносно окремо сторін договору (щодо наявності будь яких обмежень, обтяжень, застави, іпотек, арешту, заборон та іншого на сам об`єкт по АДРЕСА_1 в м.Полтава) та достовірно перевірено на день посвідчення правочину - відсутність будь - яких обмежень (обтяжень) як щодо об`єкту правочинів, так і щодо сторін правочинів. Проте договір купівлі - продажу спірного майна від 13.09.2016 засвідчував приватний нотаріус Малахова Г.І., тому вона повинна бути залучена до участі у справі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд залучив до участі у справі Товарну біржу "Ресурс - Інформ+" та приватного нотаріуса Малахову Г.І.

У зв`язку з чим суд відклав розгляд заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута на 23.03.2020 р.

Однак, призначене судове засідання не відбулося з причин направлення справи до касаційної інстанції.

Під час знаходження справи в касаційній інстанції, до суду від банкрута надійшла заява (вх. № 5614 від 03.03.2020 р.) про відвід судді Усатого В.О. від розгляду заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" (вх. № 21248 від 06.09.2019) про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута .

Враховуючи повернення справи до суду, суд вважає за необхідне розглянути подану заяву.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України учасникам справи надано право на подання заяв та клопотань, в тому числі згідно з частиною 2 статті 38 ГПК України - на заявлення відводу судді, з підстав, передбачених статтями 35 -37 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями частин 1, 2 статті 39 ГПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном "суд, встановлений законом" у статті 6 Конвенції мається на увазі, що "судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент". Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі "Занд проти Австрії" та у справі "Сокуренко і Стригун проти України").

Водночас, згідно з частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що: "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать званя судді або підривають авторитет правосуддя.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35 і 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно частин 7, 8 та 11 ст.39 ГПК України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В обґрунтування поданої заяви, банкрут зазначає , що суд залучив до участі у розгляді даної заяви Товару біржу "Ресурс-Інформ+" , яка існувала невідомо де, що суд розглянув незаконне клопотання клопотання Белікова О.П. та виніс ухвалу про накладання арешту 15.08.2017 р. за його заявою, про те як на той момент арбітражний керуючий Беліков О.П. був позбавлений права здійснювати діяльність арбітражного керуючого, що грошові кошти, сплачені ОСОБА_10 . на рахунок Товарої біржі " Ресурс-Інформ+" від продажу майна банкрута були вкрадені, що прийняте суддею Усатим В.О. рішення щодо визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 27.03.2017 ТБ «Ресурс-Інформ+» з продажу майна банкрута спричинили банкруту значні матеріальні збитки, що Усатим В.О. долучено до матеріалів справи фальсифіковані документи, які підписані Беліковим О. П.

Згідно ч. 3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі.

Міркування заявника щодо залучення до участі у розгляді даної заяви Товарної Біржі «Ресурс-Інформ+», існування якої невідомом, суд спростовує наступним.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 12.05.2015 р. було задоволено клопотання ліквідатора (вх№ 17051), визнано Товарну Біржу «Ресурс-Інформ+» (, адреса: 61000, м. Харків, проспект Леніна, б. 58, оф. 1) учасником провадження у справі №922/4587/13 про банкрутство ФОП Бабич І.Ю.

При розгляді поданого ліквідатором клопотання, судом перевірено порядок визначення організатора аукціону та на цей час ця ухвала суду є чинною та ніким не оскаржувалася.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 2015 р так і станом на день її залучення судом (20.02.20202 р.) , місцезнаходження Товарної Біржі «Ресурс-Інформ+» не змінилося.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код); місцезнаходження юридичної особи.

Ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, суд вважає достовірними відомості про місцезнахоження товарної біржі , наведені у Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та оскільки розгляд заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" (вх. № 21248 від 06.09.2019) про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута стосується прав та обов"язків Товарної Біржі «Ресурс-Інформ+», судом було залучено її до участі у розгляду даної заяви, що відповідає вимогам закону.

Заявник в обґрунтування заяви зазначає про неправомірне прийняття судом від Белікова О.П. документів по справі, в тому числі, і заяви про накладанню арешту, які ним підписані в той час, як він вже був позбавлений права здійснювати діяльність арбітражного керуючого.

Суд констатує, що ухвала суду від 15.08.2017 р. про задоволення заяви ліквідатора Белікова О.П. про накладання арешту була розглянута судом апеляційної інстанції та скасована з підстав недоведеності ліквідатором існування загрози подальшого відчуження спірного майна, а не з підстав анулювання свідоцтва арбітражного керуючого Белікова О.П.

Крім того, ухвалою суду від 12.12.2017 р. усунено арбітражного керуючого Белікова О.П. від виконання обов`язків ліквідатора ФОП Бабича І.Ю. та саме з цього моменту Беліков О.П. не став виконувати вказані обов"язки.

Наведені заявником підстави для відводу судді Усатого В.О. щодо вкрадення товарною біржею коштів ОСОБА_10 були предметом дослідження у кримінальному провадженні, яке було закрито постановою від 30.01.2020 р. у зв"язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Щодо спричинення збитків заявнику та ОСОБА_10 прийнятим суддею судовим рішенням про визнання недійсним результатів аукціону, то суд зазначає, що у випадку незгоди з прийнятим судом рішенням , заявник не позбавлений права звернутися до суду вищої інстанції зі скаргою на це судове рішення.

Таким чином, суд вважає наведені заявником у його заяві міркування та припущення необгрунтованими, спростованими матеріалами справи, тому не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Враховуючи, що заява про відвід судді надійшла до суду під час перебування справи в суді вищою інстанції, а заява уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" (вх. № 21248 від 06.09.2019), в межах якої подано заяву про відвід судді буде призначена після вирішення питання щодо відводу судді, тому вона вважається поданою раніше трьох днів до наступного судового засідання та приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, ця заява підлягає передачі на розгляд іншому складу суду.

Керуючись ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.35,39, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вважати заявлений Бабічем І.Ю. відвід судді Усатому В.О. необґрунтованим.

Передати заяву Бабічем І.Ю. про відвід судді Усатого В.О. іншому складу суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Усатий В.О.