РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2020Справа № 910/14579/19

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

АДРЕСА_1

до ОСОБА_2

АДРЕСА_2

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Наталія Олександрівна

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вансайкл"

про визнання недійсним договору, скасування реєстраційних дій

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним акту приймання-передачі частки статутного капіталу.

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, то суд звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.10.2019 зобов`язано Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт НОМЕР_2 виданий Деснянським РВ ГУ МВС України в місті Києві 28.03.2014 р.).

11.11.2019 від Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла відповідь на запит суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2019 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи №910/14579/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.12.2019.

Підготовче засідання 04.12.2019 було відкладено на 15.01.2020.

Підготовче засідання 15.01.2020 було відкладено на 12.02.2020.

Підготовче засідання 12.02.2020 було відкладено на 04.03.2020.

27.02.2020 через відділ канцелярію Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про витребування доказів, а саме:

- Витребувати у відповідача ОСОБА_2 ; у третьої особи, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вовк Ірини Іванівни; у третьої особи, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Наталії Олександрівни; у третьої особи, ОСОБА_3 - оригінал договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вансайкл" №09-07/18 від 09.07.2018 року , на підставі якого був складений акт приймання передачі частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вансайкл" 09.07.2018 року.

В судовому засіданні, призначеному на 04.03.2020, протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні до 25.03.2020 та задоволено клопотання позивача про зміну предмету позову та частково задоволено клопотання про витребування доказів.

18.03.2020 до суду надійшло повідомлення по справі від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мельник Н. О.

26.03.2020 до суду надійшло повідомлення по справі Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вовк І.І.

25.03.2020 року судове засідання з розгляду справи не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Лиськова М.О. на лікарняному.

Ухвалою суду розгляд справи призначено на 13.05.2020.

В судове засідання, призначене на 13.05.2020 представники сторін не з`явилися, причин неявки суд не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Протокольною ухвалою суду від 13.05.2020 судом ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.06.2020.

В судове засідання, призначене на 17.06.2020 з`явився представник позивача, надав пояснення, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовільнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суд не повідомили, хоча про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 17.06.2020 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що після перевірки інформації на сайті Міністерства юстиції України нею з`ясовано, що 06.06.2018р. зареєстровано ТОВ «ВАНСАЙКЛ» - Код та у даних про Перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі частку , ПІБ, найменування, місцезнаходження - зазначено її дівоче прізвище ОСОБА_4 , та колишню адресу реєстрації її місця проживання: АДРЕСА_3 . Розмір внеску до статутного фонду 3000 грн. Також зазначено, що місцезнаходження реєстраційної справи - Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація.

20.05.2019р. з метою отримання інформації позивач звернулася у ЦНАП Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації із запитами про надання документів, що містяться в реєстраційній справі відповідної юридичної особи.

У відповідь на запити позивача, реєстратором надано копії документів, які знаходяться в реєстраційній справі створеного на її ім`я та без її відома Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ», а саме:

Копія заяви про державну реєстрацію змін та відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

Копія Акту приймання-передачі частки статутного складеного капіталу гОВ «ВАНСАЙКЛ» від 09.07.2018р.,

Копія нотаріально посвідченої довіреності зареєстрованої в реєстрі за №4766 від 30.05.2018р. на представництво інтересів від гр. ОСОБА_2 на гр. ОСОБА_3 ,

За твердженням позивача, невідомі їй особи: громадянин України ОСОБА_2 (далі - Відповідач) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Деснянським РВ ГУДМС України в м. Києві 28.03.2014р., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та громадянка ОСОБА_3 (далі - третя особа-1) (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Сокальським РВ УМВС України у Львівській області 18.06.2004р., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ), яка діє від його імені на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13.05.2018р., зареєстрованої в реєстрі за №4766 - незаконно використали персональні дані позивачки з старого паспорта (дівоче прізвище ОСОБА_4 і колишню адресу реєстрації місця проживання), підробили її підпис, здійснили державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу (ТОВ «ВАНСАЙКЛ» внаслідок чого вона зареєстрована як засновник даного Товариства на підставі нотаріально посвідченого Акту приймання-передачі частки статутного складеного капіталу ТОВ «ВАНСАЙКЛ» від 09.07.2018р., зареєстровано в реєстрі за №7060, де позивачка нібито купила як Покупець розмір частки у статутному капіталі ТОВ «ВАНСАЙКЛ», що складає 100% статутного капіталу у Продавця ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №09-07/18 від 09.07.2018р., за номінальною вартістю 3000 грн.

Крім того, у зазначеному Акті приймання-передачі частки статутного складеного капіталу ТОВ «ВАНСАЙКЛ» від 09.07.2018р.. засвідчена справжність підписів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельник Н.О. (далі - третя особа-2) що зареєстровано в реєстрі за № 7060. Також у Акті приватним нотаріусом міста Запоріжжя Вовк І.І (далі- третя особа-3) 11.07.2018 року засвідчено справжність підпису - ОСОБА_4. а також засвідчено, що підпис ОСОБА_4. зроблено у присутності нотаріуса та встановлено особу ОСОБА_4 і перевірено її дієздатність.

Однак в обґрунтування позовних вимог, позивачка вказує, що не підписувала жодних вищевказаних документів, не знає зазначених у вказаних документах осіб у тому числі й нотаріусів, ніколи не була в місті Запоріжжі.

Таким чином, позивач вважає, що дані відомості, які внесені невідомими їй особами до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо реєстрації на її ім`я ТОВ «ВАНСАЙКЛ» є незаконними та неправдивими, оскільки позивачкою було змінено прізвище на ОСОБА_1 та отримано новий паспорт 07.07.2017 року. ОСОБА_1 стверджує, що свій старий паспорт здала до отримання нового, ніколи його не втрачала.

Також позивачем вказується, що на її переконання, ТОВ «ВАНСАЙКЛ» є фіктивним підприємством, оскільки зареєстроване на її ім`я по підробленим копіям документів, з підробленням її підпису, з використанням її персональних даних зазначених у старому паспорті, так як на дату реєстрації Товариства, паспорт вже був зданий.

Окрім цього, позивач звертаючись до суду з позовом, стверджує, що не підписувала ані у державного реєстратора, ані у приватного нотаріуса жодних документів, ні заяв, ні рішень, ні протоколів, ні статуту щодо реєстрації ТОВ. Не посвідчувала жодних довіреностей на представництво від мого імені щодо реєстрації ТОВ, не відкривала жодних рахунків у банках від ТОВ, ніколи не здійснювала жодних господарських операцій, не подавала і не підписувала жодних документів фінансової звітності до ДПІ, так як не мала такого наміру і про існування ТОВ «ВАНСАЙКЛ» до 20.05.2019р. ніколи не знала.

Таким чином, враховуючи подану та прийняту судом заяву про зміну предмету позову та заяву про уточнення позовних вимог, позивач звертаючись до суду із позовом, просить суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 09.07.2018, на підставі якого був складений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» та застосувати наслідки його недійсності та скасувати реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 11.07.2018 року та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про засновника (учасника) та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) ОСОБА_4 .

Вирішуючи спір по суті суд виходить із наступного.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом. Такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 203 Цивільного кодексу України:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів (договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В той же час, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним правочину купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 09.07.2018, на підставі якого був складений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» з огляду на наступне.

Згідно із статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Положеннями ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. 2. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.3. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять копії оскаржуваного правочину від 09.07.2018, а представником позивача вказувалося на відсутність у них відповідного документу, тому з метою встановлення дійсного існування правочину від 09.07.2018 та її змісту Господарський суд м. Києва ухвалою від 05.03.2020 зобов`язував відповідача та третіх осіб, надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вансайкл" №09-07/18 від 09.07.2018 року , на підставі якого був складений акт приймання передачі частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Вансайкл" 09.07.2018 року.

Однак, ні копії, ні оригіналу оскаржуваного правочину від 09.07.2018 на підтвердження його реального існування відповідачем та третіми особами на виконання вимог суду надано не було.

Відтак, має місце обставини недоведеності зібраними в матеріалах справи документами дійсного укладення між сторонами оскаржуваного правочину купівлі-продажу частки у Статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 09.07.2018, на підставі якого був складений акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ».

Водночас, суд вважає позовні вимоги позивача в частині скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 11.07.2018 року та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про засновника (учасника) та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) ОСОБА_4 такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч 1. ч. 4, ч. 5 ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч. 1 ст.10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах. ( ч. 4 ст. 10 Закону « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » )

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » систему органів у сфері державної реєстрації становлять Міністерство юстиції України та інші суб`єкти державної реєстрації.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону суб`єктом державної реєстрації є, зокрема виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси - у разі державної реєстрації юридичних осіб (крім випадків, передбачених абзацами другим - четвертим цього пункту) та фізичних осіб - підприємців.

До повноважень інших суб`єктів державної реєстрації належить забезпечення прийому документів, поданих для державної реєстрації; державної реєстрації та проведення інших реєстраційних дій; ведення Єдиного державного реєстру та надання відомостей з нього; формування та зберігання реєстраційних справ. ( ч. 3 ст. 5 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » )

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » державний реєстратор приймає документи; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Для цілей проведення реєстраційних дій документом, що підтверджує повноваження діяти від імені іншої особи, є документ, що підтверджує повноваження законного представника особи, нотаріально посвідчена довіреність або відомості з Єдиного державного реєстру про особу, яка уповноважена діяти від імені особи.

Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. ( ч 5 ст. 6 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » )

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: відповідних заяв про державну реєстрацію; документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності) ( п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону ); місцезнаходження юридичної особи ( п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону ); дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі ( п. 19 ч. 2 ст. 9 Закону ); відомості про скасування реєстраційних дій ( п. 36 ч. 2 ст. 9 Закону ); відомості про суб`єкта державної реєстрації та державного реєстратора ( п. 37 ч. 2 ст. 9 Закону ); місце зберігання реєстраційної справи ( п. 39 ч.2 ст. 9 Закону ).

Згідно п. 5 ст. 15 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам: заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 вказаного Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань » державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації; судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі; рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до статті 34 цього Закону.

Реєстраційна справа формується в паперовій та електронній формі після внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця і державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу та фізичну особу - підприємця.

Реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, зокрема щодо юридичної особи (крім громадського формування та релігійної організації) та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях. ( ч. 1 ч. 3 ст. 29 Закону )

За твердженням позивача, котре не спростоване відповідачем, позивачем заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу будь-які інші документи не складалися не підписувалися та не подавалися. Крім того, у заяві про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу зазначені паспортні дані та колишнє місце прописки позивача, зі старого паспорта, який Позивач здала для обміну на новий паспорт ще у 2017році, а також змінила адресу реєстрації місця проживання.

Статтею 35 вказаного Закону передбачено, що особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація в частині повноважень в галузі управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики, зокрема здійснює у встановленому порядку державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема зміни до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» від 11.07.2018 року та змін про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ», заявник має надати державному реєстратору документи за визначеним переліком та встановленою формою.

При цьому вказаним Законом не передбачено зобов`язань державного реєстратора з перевірки відомостей, наведених у поданих документах юридичної особи в частині визначення її місцезнаходження, тобто відповідальність за достовірність інформації, викладеної у таких документах, покладається на заявника.

З матеріалів справи, на підставі відповіді Прилуцького підрозділу ДМС Чернігівської області від 22.02.2020, що надана на відповідну ухвалу суду про витребування доказів від 13.02.2020, судом встановлено, що паспорт НМ №525352 від 03.08.3016 на прізвище ОСОБА_4 був внесений в базу даних недійсних паспортів 29.06.2017 та знищений актом №7 у липні 2017.

Враховуючи зазначене, суд вважає неправомірними дії щодо реєстрації змін відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» від 11.07.2018 року та змін про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ», що вчинені на підставі недостовірної інформації.

Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем вимоги про скасування реєстраційних дії державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Гладун А. А., що здійснені 12.07.2018 за реєстраційним номером 1075997 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» щодо державної реєстрації змін складу або інформації про засновників та від 13.07.2018 за номером 2075997 щодо зміни керівника юридичної особи, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, ніяких доказів на спростування обставин, викладених позивачем не надав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати реєстраційну дію щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) від 12.07.2018 за реєстраційним номером 1075997 та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про засновника (учасника) та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНСАЙКЛ» (код ЄРДПОУ 42197764) ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_6 ) із розміром внеску до статутного фонду (грн.): 3000.00 грн. від 13.07.2018 за номером 2075997.

3. В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) судового збору у розмірі 1 921 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 16 600 грн.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 25.06.2020

Суддя М.О. Лиськов