ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Справа №914/1999/19

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Л.С. Данко

- О.С. Скрипчук

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування"

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2019

у справі №914/1999/19

за позовом: ФОП Стецик Б.В.

до: ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування"

про: стягнення шкоди у розмірі 313418,40 грн., 69952 грн. - орендної плати, 1495,32 грн. - пені, 131,94 грн. - три відсотки річних та 283,28 грн. - інфляційних втрат.

за участю представників:

від позивача - Лук`янчук А.В. - адвокат.

від відповідача - Штинда О.В. - адвокат.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.12.2019, суддя Трускавецький В.П., позов ФОП Стецик Б.В. було задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на користь фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни 313418,40 грн. збитків. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

З даним рішенням не погодилося ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" і оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, ст.ст. 22,322,323,607,785 ЦК України, ст.ст. 166, 182 ГПК України. Апелянт вказує на відсутність його вини у виникненні пожежі в орендованому ним приміщенні та небажанні відшкодовувати шкоду позивачеві.

ФОП Стецик Б.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 справу №914/1999/19 було передано на розгляд колегії суддів у складі: Мирутенко О.Л., Галушко Н.А., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 відкрито апеляційне провадження в даній справі.

Розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №67 від 02.03.2020 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Галушко Н.А. було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи для розгляду справи №914/1999/19.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2020 судову справу №914/1999/19 розподілено головуючому судді Мирутенко О.Л. та іншим суддям, а саме: Данко Л.С. та Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 було призначено справу до розгляду на 06.04.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 було виправлено описку в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №914/1999/19 виклавши п 1 резолютивної частини ухвали в наступній редакції: " 1. Призначити справу до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2020 о 11:30 год. у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81, зал судового засідання №3."

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 розгляд апеляційної скарги ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування", за клопотанням апелянта, було відкладено на 22.06.2020.

Розгляд справи 22.06.2020 відбувався в режимі відеоконференції.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівької області від 23.12.2019 у справі №914/1999/19 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Львівської області було подано позов фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про стягнення шкоди у розмірі 313418,40 грн., 69952,00 грн. - орендної плати, 1495,32 грн. - пені, 131,94 грн. - три відсотки річних та 283,28 грн. - інфляційних втрат.

Позов ґрунтується на тому, що між фізичною особою-підприємцем Стецик Богданою Василівною (надалі - орендодавець) та приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" (надалі - орендар) було укладено договір оренди (найму) нежитлового приміщення №б/н від 04.05.2018 (надалі - договір). За умовами цього договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Львів, вул. Рилєєва К., буд. 12/3, загальною площею 136,8 кв.м., надалі - "приміщення" (п. 1.1. договору).

Розділом 2 договору встановлені умови надання в оренду приміщення і його повернення. Передача приміщення у користування орендарю, а також повернення приміщення орендодавцю здійснюється за відповідними актами приймання-передачі, які підписуються сторонами та є невід`ємними частинами цього договору (додаток №1) (п. 2.1. договору). В момент підписання акту прийому-передачі приміщення орендодавець передає орендарю ключі від приміщення, після чого орендар одержує безперешкодний доступ до приміщення. В акті прийому-передачі приміщення, передбаченому абзацом першим цього пункту, повинен бути зазначений технічний стан приміщення на момент підписання акту прийому-передачі приміщення, а також у разі необхідності інша інформація щодо приміщення, зокрема: перелік встановленого обладнання або розміщених меблів, інших матеріальних цінностей (за наявності), тощо (п. 2.2. договору).

Пунктом 2.4., 2.5. договору передбачено, що не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту закінчення строку оренди приміщення за даним договором, орендар зобов`язаний повернути приміщення орендодавцю за актом прийому-передачі приміщення. З моменту підписання сторонами, відповідно до пункту 2.4. даного договору, акту прийому-передачі приміщення, останнє вважається належним чином передане (повернуте) орендодавцю.

Згідно з п. 2.6. договору, приміщення повинне бути повернуте орендодавцю в стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу приміщення. У пункті 2.9. договору зазначено, що у випадку допущення орендарем значного погіршення технічного стану приміщення, орендар повинний відшкодувати орендодавцю нанесені збитки, якщо не доведе, що погіршення стану приміщення відбулося не з його вини або внаслідок упущень орендодавця або з інших незалежних від орендаря причин.

Сума орендної плати, яка підлягає сплаті за орендоване приміщення за один календарний місяць складає 31476 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят шість) гривень ), що еквівалентно 1200 (одна тисяча двісті) доларів США за курсом НБУ станом на день укладення цього договору (п. 3.1. договору). Зазначена орендна плата є базовою і сплачується орендарем щомісячно, не пізніше 10-го числа поточного місяця, шляхом її безготівкового перерахування на поточний рахунок орендодавця на підставі наданих орендодавцем рахунків. Сплачена орендна плата підтверджує, що надані послуги виконані в повному обсязі та сторони претензій одна до одної не мають (п. 3.2. договору).

Пунктом 10.1. договору, такий набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 03.05.2020.

Згідно з актом прийому-передачі нежитлового приміщення за договором позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Рилєєва К., буд. 12/3, загальною площею 136,8 кв.м. Пунктом 2 даного акту вказано, що сторони підтверджують, що приміщення в цілому відповідає технічній документації, претензій та зауважень до приміщення орендар не має (а.с. 22).

12 липня 2019 року у нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Рилєєва К., буд. 12/3 виникла пожежа, що підтверджується актом про пожежу (а.с. 93).

19 липня 2019 року ФОП Стецик Б. В. повідомленням про проведення судовим експертом огляду приміщення повідомлено, що 22.07.2019 буде проведено огляд приміщення експертом для визначення розміру матеріальних збитків та пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди. Вказане повідомлення отримано відповідачем наручно про, що вчинено підпис на примірнику повідомлення позивача (а.с. 23).

ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" листом від 24.07.2019 №4716/10-19У (а.с. 24) повідомило ФОП Стецик Б. В. про розірвання договору на підставі п. 10.4. договору, зокрема п. 10.4. договору передбачено, що кожна із сторін має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей договір, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання дати розірвання цього договору.

Позивач у відповідь на лист про припинення договору оренди від 02.08.2019, (відповідач отримав повідомлення наручно, про що уповноважений представник розписався та підпис скріпив печаткою товариства) повідомив, що відповідно до договору приміщення повертається за актом приймання-передачі. Крім того, приміщення має бути повернуте орендодавцю в стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу (а.с. 25).

Згідно з висновком експерта з визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджень у нежитловому приміщенні №3 (офіс) розташованих у багатоквартирному малоповерховому житловому будинку №12 на вул. Рилєєва у м. Львові № 28/19 від 30.08.2019 (а.с. 26-33) вартість відновлювального ремонту пошкоджень становить 313'418,40 грн.

06 вересня 2019 року претензією про відшкодування збитків №12/9 позивач просив відповідача розглянути вказану претензію та відшкодувати вартість відновлювального ремонту (а.с. 62-63).

У відповідь на дану претензію відповідач листом від 30.09.2019 №6008/10-19У (а.с. 110) повідомив наступне: пошкодження орендованого приміщення сталось у зв`язку пожежею, яка виникла внаслідок підпалу невстановленими особами. Пошкодження приміщення сталась в період дії договору, обов`язку передачі приміщення на момент пожежі у ПАТ "Страхова компанія "Альфа страхування" не було, відповідно затримки повернення речі не було, також зазначаємо, що виникнення пожежі сталось не з вини відповідача, а тому будь-яких законних підстав для відновлення приміщення у ПАТ "Страхова компанія "Альфа страхування" не має.

Внаслідок укладення договору оренди (найму) нежитлового приміщення №б/н від 04.05.2018 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли взаємні цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 10.4. Договору, кожна із сторін має право в односторонньому порядку достроково розірвати цей Договір, шляхом направлення відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до настання дати розірвання цього Договору.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" листом від 24.07.2019 №4716/10-19У (а.с. 24) повідомило ФОП Стецик Б. В. про розірвання договору на підставі п. 10.4. договору та просить вважати кінцевою датою оренди 05.08.2019.

Позивач у відповіді на лист про припинення договору оренди від 02.08.2019 заперечень щодо розірвання договору не вказував, однак повідомив, що відповідно до договору приміщення повертається за актом приймання-передачі та має бути повернуте орендодавцю в стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції вірно встановив, що правовідносини між сторонами щодо оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Рилєєва К., буд. 12/3, загальною площею 136,8 кв.м. припинились 05.08.2019 у зв`язку з розірванням договору в односторонньому порядку.

Таким чином, розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення 69952,00 грн. - орендної плати за період серпень - вересень 2019 року, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі є необґрунтованими, адже відносини за договором були розірваними, а відповідно і відсутній обов`язку щодо сплати орендних платежів.

Окрім того, у зв`язку відсутністю підстав для стягнення орендної плати, вимоги позивача про стягнення 1495,32 грн. - пені, 131,94 грн. - трьох відсотків річних та 283,28 грн. - інфляційних втрат також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, адже такі нараховані позивачем на безпідставно заявлену суму орендної плати.

Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За положеннями ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Частини 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

При цьому обов`язок доведення в суді факту протиправної поведінки відповідача, розміру завданої шкоди, а також прямого причинного зв`язку між ними покладається на позивача з документальним підтвердженням обґрунтованого розрахунку суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Водночас, відсутність або ж недоведеність хоча б одного елементів складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди (збитків).

Розділом 2 договору передбачено, що приміщення повинне бути повернуте орендодавцю в стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу приміщення (п. 2.6. договору).

Згідно з пунктом 2.9. договору, у випадку допущення орендарем значного погіршення технічного стану приміщення, орендар повинний відшкодувати орендодавцю нанесені збитки, якщо не доведе, що погіршення стану приміщення відбулося не з його вини або внаслідок упущень орендодавця або з інших незалежних від орендаря причин.

Відповідно до п. 5.2.4. орендар зобов`язаний нести ризик випадкового знищення або пошкодження приміщення у випадку затримки його повернення орендодавцю.

Пунктом 5.2.10. договору встановлено, що у разі припинення договору оренди повернути орендодавцеві приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час його передачі в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача шкоду (збитки) спричинені пожежею в нежитловому приміщенні, як витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Факт наявності шкоди (збитків) та їх розмір підтверджується висновком експерта, згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкоджень становить 313418,40 грн. (а.с. 26-33).

Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 1, ч. 2 ст. 98 ГПК України).

Згідно з пунктом 18 постанови пленуму Вищого Господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з`ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до статті 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із матеріалів висновку експерта вбачається, що такий є обґрунтований, містить докладний опис проведеного дослідження та висновок з поставленого перед експертом питання, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи сторонами не наведено та судом не встановлено.

За таких обставин суд першої інстанції, оцінюючи представлений висновок, прийняв висновок експерта №28/19 від 30.08.2019 з визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджень у нежитловому приміщенні № 3 (офіс) розташованих у багатоквартирному малоповерховому житловому будинку № 12 на вул. Рилєєва у м. Львові як належний, допустимий, достатній і достовірний доказ, який підтверджує вартість витрат, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Апелянт заперечуючи проти заявлених вимог про стягнення шкоди, вказував, що пошкодження орендованого приміщення сталось внаслідок пожежі, яка виникла в результаті підпалу невстановленими особами, на підтвердження чого надав звіт по ймовірній причині пожежі, яка виникла 12.07.2019 в приміщенні ПАТ "Страхова компанія "Альфа-страхування" за адресою м. Львів, вул. Рилєєва, 12/3 (а.с. 91-92), наданий Головним інспектором Галицького РВ м. Львова ГУ ДСНС України у Львівській області.

Як вбачається із наданого Звіту по ймовірній причині пожежі та зауважено представником позивача у судовому засіданні, відповідачем до суду першої інстанцї долучено лише дві сторінки вказаного звіту (першу та останню), але навіть із наявних двох сторінок не вбачається інформації про те, що такий підпал було вчинено невстановленими особами як стверджує відповідач, а вказано лише, що найбільш ймовірною причиною пожежі є підпал. Більше того, в першому абзаці а.с. 92 вказано, що "Враховуючи вище наведені факти версія виникнення горіння від занесення стороннього джерела запалювання з ознаками спеціальної підготовки події є цілком ймовірною". Відтак, надані відповідачем заперечення жодним чином не спростовують його вини, а надані ним докази не підтверджують вказаних ним обставин.

Фотокопію цього звіту долучено представником апелянта до матеріалів апеляційної скарги. В розділі «Ймовірна причина пожежі» зазначено, що найбільш ймовірною причиною пожежі, яка виникла 12.07.2019 в ПрАТ "Страхова компанія "Альфа-страхування" за адресою м. Львів, вул. Рилєєва, 12/3 є підпал. Апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що докази мають бути належними, а судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Щодо протиправної поведінки відповідача, то як вбачається така полягає у бездіяльності останнього. Відповідач-апелянт не надав суду доказів того, що ним вчинено усі дії передбачені як договором, так і чинним законодавством щодо належного виконання своїх обов`язків, як орендаря та недопущення виникнення пожежі, зокрема, утримання приміщення в технічно справному, пожежобезпечному і санітарному стані до моменту повернення орендодавцю (п. 5.2.3. договору). Крім того, після виникнення пожежі, яка завдала нежитловому приміщення значних пошкоджень відповідач не виконав жодних договірних обов`язків щодо відновлення такого приміщення чи відшкодування шкоди.

Більше того, як вбачається із матеріалів справи, після скерування позивачем повідомлення про проведення судовим експертом огляду приміщення для встановлення розміру шкоди, відповідач скористався своїм правом на розірвання договору оренди в односторонньому порядку, що дає підстави стверджувати про наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, адже такі дії підтверджують відсутність бажання відшкодування шкоди.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позов ФОП Стецик Б.В. слід задовольнити частково та стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на користь фізичної особи-підприємця Стецик Богдани Василівни 313418,40 грн. збитків, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно апеляційний суд відхиляє як безпідставне твердження апелянта про неправильне застосування та порушення ст.ст. 22,322,323,607,785 ЦК України, ст.ст. 166, 182 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2019 по справі №914/1999/19 винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Судові витрати за апеляційний перегляд покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2019 року у справі №914/1999/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ПАТ "Страхова компанія "Альфа Страхування" залишити без задоволення.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Л.С. Данко

О.С. Скрипчук

"Повний текст постанови виготовлено 23.06.2020"