ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2020 р. Справа № 924/153/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д. при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали

За позовом АТ "Національна акціонерна компатія "Нафтогаз України", м.Київ

до Подільського державного аграрно - технічного університету в особі Бучацького коледжу, с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області

про стягнення 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат

Представники сторін: не з"явились

Суть спору:

На адресу господарського суду Хмельницької області 20.02.2020р. надійшла позовна заява АТ "Національна акціонерна компатія "Нафтогаз України", м.Київ до Подільського державного аграрно - технічного університету в особі Бучацького коледжу, с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області про стягнення 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу природного газу №13/4055-ТЕ-30 від 16.10.2013р.

Ухвалою суду від 21.02.2020р. позовну заяву АТ "Національна акціонерна компатія "Нафтогаз України", м.Київ до Подільського державного аграрно - технічного університету в особі Бучацького коледжу, с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області про стягнення 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат залишено без руху та надано позивачу строк у 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме подання доказів сплати судового збору у відповідному порядку та розмірі.

На адресу суду 04.03.2020р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків заявленого позову вказаних в ухвалі суду від 21.02.2020р.

Ухвалою суду від 05.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за за правилами спрощеного позовного провадження.

На адресу суду 25.03.2020р. від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача до Подільського державного аграрно - технічного університету в особі Бучацького коледжу, с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області про стягнення 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу природного газу №13/4055-ТЕ-30 від 16.10.2013р. та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обгрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що повна оплата відповідачем за Договором купівлі-продажу природного газу №13/4055-ТЕ-30 від 16.10.2013р. мала бути здійснена відповідно до погодженого сторонами графіку (щомісячно), до 31.12.2014 р. включно.

Таким чином, прострочення виконання зобов`язання за Договором, а отже і строк позовної давності, починає відлік не пізніше, ніж з 01.01.2015 р. Отже, на думку відповідача загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за Договором сплив 02.01.2018 р.

На адресу суду 17.06.2020р. від позивача надійшло пояснення з приводу заяви відповідача про застосування строків позовної давності, в яких позивачем зазначено, що згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно п. 9.3. Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, (ч.3, ст. 264 ЦК України)

Таким чином, строк позовної давності за зобов`язаннями з оплати природного газу, що постачався для виробництва теплової енергії що споживається населенням не є пропущеним.

Представники сторін в засідання суду не з"явились.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

16.10.2013р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Подільським державним аграрно - технічним університетом в особі Бучацького коледжу (споживач) укладено договір постачання природного газу №13/4055-ТЕ-30, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставити споживачеві у 2013 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Згідно п. 1.2. Договору природний газ, що поставляється за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 3.4. договору приймання - передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання природного газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу становить 1 091,00 грн., крім того ПДВ 20%. Усього до сплати разом з ПДВ 1 309,20 грн.

Як передбачено п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

В п. 6.4 договору сторони погодили, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору, грошова сума, яка надійшла від споживача погашає вимоги постачальника у такій черговості, незалежно від призначення платежу покупцем: у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; у третю чергу погашається основна сума заборгованості.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Згідно п. 9.3. Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Відповідно до п. 11.1. договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації природного газу до з 01.10.2013р. до 31.12.2013р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

31.10.2014р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору постачання природного газу від 16.10.2013р. №13/4055-ТЕ-30, якою зокрема, доповнено п. 6.3 абзацом в наступній редакції: "У разі сплати боргу по неустойці, інфляційним нарахуванням, процентам річних та судовому збору, за даним договором, покупець повинен обов"язково зазначити це в платіжному дорученні.

На виконання умов договору постачання природного газу від 16.10.2013р. №13/4055-ТЕ-30 позивач здійснив відповідачу поставку природного газу на загальну суму 11 069,28 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.10.2013 р. на суму 850,98 грн.; від 30.11.2013р. на суму 2 136,61 грн.; від 31.12.2013р. на суму 8 081,69 грн.

Згідно довідки ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про операції по підприємству - "Бучацький коледж ПДАТУ" з 01.01.2013р. по 31.01.2016р., заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Враховуючи, що платежі здійснювалися з порушенням термінів оплати, позивач звернувся з позовом про стягнення відповідача 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат за зобов"язаннями грудня 2013р..

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до п. 1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2013р. між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Подільським державним аграрно - технічним університетом в особі Бучацького коледжу (споживач) укладено договір постачання природного газу №13/4055-ТЕ-30, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставити споживачеві у 2013 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору постачання природного газу від 16.10.2013р. №13/4055-ТЕ-30 позивач здійснив відповідачу поставку природного газу на загальну суму 11 069,28 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31.10.2013 р. на суму 850,98 грн.; від 30.11.2013р. на суму 2 136,61 грн.; від 31.12.2013р. на суму 8 081,69 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що станом на момент звернення з позовом до суду вартість поставленого позивачем природного газу сплачена в повному обсязі.

Однак за природний газ, проплати були здійсненні з порушенням терміну, встановленого п. 6.1. договору.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат за зобов"язаннями грудня 2013р.

Щодо тверджень відповідача, що загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за Договором сплив 02.01.2018 р. судом розцінюється критично.

Судом звертається увага, що згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Згідно п. 9.3. Договору, строк, у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, (ч.3, ст. 264 ЦК України)

Таким чином, строк позовної давності за зобов`язаннями з оплати природного газу, що постачався для виробництва теплової енергії що споживається населенням не є пропущеним.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 185,33 грн. - 3% річних та 4 785,98 грн. - інфляційних втрат за зобов"язаннями грудня 2013р. підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) у зв"язку із задоволенням позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Подільського державного аграрно - технічного університету в особі Бучацького коледжу, (48431, с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області, вул.Винниченка, 4, код: 34581427) на користь публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 185,33 грн. (сто вісімдесят п"ять гривень 33 коп.) - 3% річних, 4 785,98 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят п"ять гривень 98 коп.) - інфляційних втрат та 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - АТ "Національна акціонерна компатія "Нафтогаз України", (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6);

3 - відповідачу - Подільському державному аграрно - технічному університету, (32300, м.Кам"янець - Подільський, вул.Шевченка, 13);

4 - відповідачу - Бучацькому коледжу, (48431,с.Трибухівці, Бучацького району, Тернопільської області, вул.Винниченка, 4).