ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року Справа № 923/167/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Мальцевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс", м. Вільногірськ Дніпропетровської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького", с. Веселе Бериславського району Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 562132, 99 грн. за договором поставки

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс", м.Вільногірськ Дніпропетровської області звернувся до господарського суду із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького", Бериславського району Херсонської області про стягнення заборгованості в сумі 562132,99 грн. за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки №СА/177 в частині оплати за поставлений товар, чим порушуються інтереси позивача.

Ухвалою суду від 20.02.2020р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 19.03.2020р.

05.03.2020р. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 19.03.2020р. у зв`язку із неявкою представників сторін розгляд справи відкладено на 09.04.2020р.

23.03.2020р. від позивача ТОВ "Склянний Альянс" надійшли відповідь на відзив та заява про зменшення розміру позовних вимог №59 від 16.03.2020р., відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача 187757,21 грн. основного боргу, 66192,09 грн. пені, 6765,27 грн. 3% річних та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 3910,72 грн. Також позивач просить повернути судовий збір в сумі 4521,28 грн. у зв`язку із зменшенням позовних вимог.

30.03.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання №66 від 23.03.2020р., в якому ТОВ "Склянний Альянс", крім іншого, просить здійснювати розгляд справи №923/167/20 без участі представника позивача за наявними в справі матеріалами.

30.03.2020р. до господарського суду від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" надійшло клопотання від 23.03.2020р. №66, відповідно до якого заявник, крім іншого, просить залучити до матеріалів справи документи, які є невід`ємною частиною договору №СА/177 від 28.12.2018р. (специфікації, додаткова угода №1 від 21.08.2019р.).

Ухвалою від 31.03.2020р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" від 23.03.2020р. №66 з долученими до нього доказами залишено без розгляду.

Ухвалою від 09.04.2020р. заяву ТОВ "Склянний Альянс" №59 від 16.03.2020р. про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду; продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 20.05.2020р.; закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 19.05.2020р.

В судовому засіданні 19.05.2020р. представником відповідача було заявлено про незгоду з періодами нарахування позивачем заявленої до стягнення пені, у зв`язку з чим, з метою здійснення судом перевірки періодів нарахування пені з урахуванням заперечень відповідача оголошено перерву до 29.05.2020р.

Ухвалою від 29.05.2020р. у зв`язку із карантинними заходами та клопотаннями сторін розгляд справи відкладено на 23.06.2020р.

Ухвалою суду від 17.06.2020р. задоволено клопотання позивача та призначено судове засідання 23.06.2020р. в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення Вільногірським міським судом Дніпропетровської області.

На початку судового засідання встановлено неможливість проведення судового засідання у справі №923/167/20 об 11 год. 00 хв. 23.06.2020р. в режимі відеоконференції, оскільки у зазначений час у Вільногірському міському суді Дніпропетровської області виникли технічні несправності сервісу програмного забезпечення "EasyCon", про що складено відповідний Акт.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що технічна неможливість проведення даного судового засідання в режимі відеоконфернеції за участю представника позивача і неявка представника відповідача не перешкоджають всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс", м. Вільногірськ Дніпропетровської області звернувся до господарського суду із позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького", Бериславського району Херсонської області про стягнення заборгованості в сумі 562132,99 грн. за договором поставки.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки №СА/177 в частині оплати за поставлений товар, чим порушуються інтереси позивача.

23.03.2020р. від позивача ТОВ "Склянний Альянс" надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог №59 від 16.03.2020р., відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача 187757,21 грн. основного боргу, 66192,09 грн. пені, 6765,27 грн. 3% річних.

Підстави зменшення позовних вимог позивач обґрунтовує частковим погашенням відповідачем заборгованості, укладенням між сторонами договору про зарахування зустрічних однорідних вимог та здійсненням перерахунку пені та річних.

Ухвалою від 09.04.2020р. заяву ТОВ "Склянний Альянс" №59 від 16.03.2020р. про зменшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Таким чином, суд ухвалює про розгляд позовних вимог позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача 187757,21 грн. основного боргу, 66192,09 грн. пені, 6765,27 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що 28.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" та Приватним акціонерним товариством "Князя Трубецького" укладено договір поставки №СА/177.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу скляну продукцію, піддони дерев`яні, щити притискні та листи сотового пропілену.

Проте відповідач за отриману продукцію розрахувався частково, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість. Також, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору позивачем нараховану останньому пеню та 3% річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач частково визнав основну заборгованість зазначаючи, що 13.02.2020р. ПАТ "Князя Трубецького" було сплачено 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.02.2020р. №10984 та 02.03.2020р. було сплачено 100000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2020р. №11158. Також відповідач вважає необґрунтовано завищеною суму пені та 3% річних.

У відповіді на відзив позивач підтвердив часткову сплату заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі, повідомив про здійснення сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог та зазначив про проведення перерахунку річних і пені, про що також було подано заяву про зменшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 28.12.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" та Приватним акціонерним товариством "Князя Трубецького" було укладено договір поставки №СА/177.

За умовами договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця скляну продукцію, піддон дерев`яний, щит притискний та листи сотового пропілену, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату в порядку та на умовах, визначених договором.

Так позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 3507877,09 грн. на підставі наступних видаткових накладних: №АС-0000112 від 10.01.2019р. на суму 339861,24 грн.; №АС-0000787 від 18.02.2019р. на суму 337590,01 грн.; № АС-0001175 від 12.03.2019р. на суму 337757,12 грн.; №АС-0001699 від 04.04.2019р. на суму 332589,31 грн.; №АС-0002973 від 25.05.2019р. на суму 136372,85 грн.; №АС-0002536 від 07.05.2019р. на суму 332589,31; №АС-0003338 від 20.06.2019р. на суму 332401,94 грн.; № АС-0003963 від 19.07.2019р. на суму 335918,98 грн.; № АС-0004295 від 14.08.2019р. на суму 340932,11 грн.; № АС-0004322 від 16.08.2019р. на суму 340932,11 грн.; № АС-0004363 від 20.08.2019р. на суму 340932,11 грн. (а.с.13-23).

Отримання відповідачем товару підтверджується підписом уповноваженої особи ПАТ "Князя Трубецького" на видаткових накладних, скріпленим печаткою товариства, копіями довіреностей (а.с.24-34) та не заперечується останнім.

Відповідно до п.5.1. договору, відповідач зобов`язаний здійснити оплату товару в наступному порядку - 30% вартості кожної відповідної партії товару сплачується на умовах попередньої оплати, а решту 70% вартості на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії товару.

На виконання умов договору відповідач частково сплатив за поставлений товар, що підтверджено банківськими виписками від 04.01.2019р.; 08.01.2019р.; 13.02.2019р.; 15.02.2019р.; 11.03.2019р.; 02.04.2019р.; 03.04.2019р.; 04.04.2019р.; 05.04.2019р.; 06.05.2019р.; 07.05.2019р.; 23.05.2019р.; 14.06.2019р.; 18.06.2019р.; 19.06.2019р.; 03.07.2019р.; 04.07.2019р.; 10.07.2019р.; 11.07.2019р.; 16.07.2019р.; 12.08.2019р.; 13.08.2019р.; 30.10.2019р.; 08.11.2019р.; 26.11.2019р.; 03.12.2019р.; 20.12.2019р.; 11.01.2020р.; 22.01.2020р.; 29.01.2020р.; 03.02.2020р. та листом ПАТ "Князя Трубецького" від 16.01.2019р. щодо зарахування оплати за платіжним дорученням від 04.01.2019р. №686 (а.с.35-97), платіжними дорученнями від 13.02.2020р. №11039, від 02.03.2020р. №11158 (а.с.146, 147), банківськими виписками з 01.02.2020р. по 29.02.2020р., за 02.03.2020р. (а.с.170-173).

Також, 13.03.2020р. між сторонами складено Акт про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 16000,00 грн. (а.с.174).

З урахуванням наведених доказів відповідачем сплачено відповідачу заборгованість за поставлений товар в сумі 2979187,77 грн.

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

За приписами ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Суд зауважує, що із поданих позивачем доказів слідує, що заборгованість за поставлений позивачем товар складає 3507877,09 грн. - 2979187,77 грн. = 528689,32 грн.

Разом з тим, у заяві про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 187757,21 грн. основної заборгованості.

Доказів погашення основної заборгованості в сумі 187757,21 грн. матеріали справи не містять.

Відтак, вимоги про стягнення 187757,21 грн. є обґрунтованими, документально доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі у заявленій позивачем сумі, оскільки суд при ухваленні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині своєчасного погашення заборгованості позивач також просить стягнути з останнього 66192,09 грн. пені.

Так одним із видів господарських санкцій, згідно з частиною другою статті 217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій, відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України, встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що за порушення виконанням Покупцем зобов`язань з оплати товару, останній сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

У зв`язку із порушенням умов договору в частині своєчасного погашення заборгованості за поставлений товар, позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 66192,09 грн., з урахуванням періодів часткового погашення заборгованості.

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем пені та встановлено, що належною до стягнення, з урахуванням заявленої позивачем суми основного боргу, є пеня в розмірі 74134,36 грн.

Таким чином, суд не погоджується з позицією відповідача, висловленою його представником в судовому засіданні 19.05.2020р., що стосується неправильно визначених позивачем періодів та зазначає, що наразі позивачем заявлено до стягнення суму пені, яка не перевищує допустимий до стягнення розмір останньої.

За наведених обставин суд задовольняє вимоги ТОВ "Склянний Альянс" в частині стягнення пені в сумі 66192,09 грн. у повному обсязі, у заявленому позивачем розмірі, оскільки суд при ухваленні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача 6765,27 грн. 3% річних.

Так частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок заявлених позивачем до стягнення 3% річних та встановлено, що останні заявлені в межах суми, допустимої до стягнення.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення 3% річних в сумі 6765,27 грн.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем обрано вірний спосіб захисту порушеного права, який відповідає тим, що передбачені законодавством, та забезпечить відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню.

Так з відповідача Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького" на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" підлягає стягненню 187757,21 грн. основного боргу, 66192,09 грн. пені та 6765,27 грн. 3% річних.

При зверненні до суду із даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 8432,00 грн. на підставі платіжного доручення №10684 від 11.02.2020р.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" розглядаються з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, з відповідача, на підставі ст.129 ГПК України, підлягає стягненню на користь позивача 3910,72 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Князя Трубецького" (74344, Херсонська область, Бериславський район, с. Веселе, вул. Свиридова, 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Склянний Альянс" (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31, ) 187757 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 21 коп. основного боргу, 66192 (шістдесят шість тисяч сто дев`яносто дві) грн. 09 коп. пені, 6765 (шість тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 27 коп. 3% річних, 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) грн. 72 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з врахуванням продовження такого строку на час дії карантину згідно положень Закону України від 30.03.2020р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно п.п. 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 30.06.2020р.

Суддя М.Б. Сулімовська