ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. Справа№ 910/10352/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 року (повний текст складено 17.03.2020)

у справі №910/10352/19 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА"

про стягнення 80 340,92 грн., -

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 50 596,95 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" про стягнення 80 340,92 грн.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №11-1/0330-19 від 05.03.2019.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" надійшла зустрічна позовна заява до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 50 596,95 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що що ПрАТ "НЕК "Укренерго" безпідставно набув грошові кошти в розмірі 49 170,00 грн, оскільки перерахування вказаних коштів відбулося поза межами згоди про надання суми завдатку, досягнутої за фактом укладення Договору, так як оплата здійснена до укладення Договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 10 700,61 грн пені, 4 462,92 грн штрафу та 362,57 грн судового збору. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Частково задовольняючи первісні позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог у розмірі 10 700,61 грн пені та 4 462,92 грн штрафу за прострочення поставки товару.

Щодо позовних вимог первісного позову про стягнення з відповідача 64 826,33 грн штрафу за поставку неякісного товару, суд першої інстанції вказав, що такий товар ним не був прийнятий, та був замінений ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" на товар належної якості, згідно з умовами Додаткової угоди №3 до Договору.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що перерахування спірних коштів у розмірі у розмірі 49 170,00 грн саме за Договором підтверджується не лише його положеннями та умовами тендерної документації, а і самим платіжним дорученням № 25142 від 26.02.2019 року, в якому зазначено призначення платежу: "Забезпечення виконання договору на закупівлю № UA-2018-12-29-000370-а "Акумулятори для транспортних засобів".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 року по справі №910/10352/19 частково в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" 64 826,33 грн. штрафу та ухвалите нове рішенні в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивача за первісним позовом зводяться до того, що при прийнятті товару у період з 10.04.2019 по 13.05.2019 встановлено поставку неякісних акумуляторів в частині їх невідповідності технічної специфікації договору/полярності, пускового струму, габаритних розмірів, ємності, що і стало підставою для укладення додаткової угоди № 3 від 15.05.2019.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 року по справі №910/10352/19 та ухвалите нове, якими задовольнити зустрічні позовні вимогу у повному обсязі; змінити мотивувальну частину рішення в частині задоволених первісних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача за первісним позовом зводяться до того, що суд першої інстанції проігнорував доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" про безпідставну сплату суми у розмірі 49 170,00 грн., що призвело до невідповідності висновкам суду першої інстанції матеріалам справи. Перерахування відповідачем за первісним позовом грошових коштів у розмірі 49 170,00 грн. відбулось поза межами згоди про надання суми завдатку, досягнутої за фактом укладення договору, а раніше, ніж був укладений договір. Також апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поставки відповідачем товару неналежної якості, оскільки представники Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" не були викликані на складення актів перевірки якості та комплектності поставленої продукції, не брали участі у дослідженні якості поставленого товару. Також апелянт посилається на те, що поставлений ним товар відповідав якісним характеристикам такого товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями від справу №910/10352/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА"на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 року у справі № 910/10352/19 і роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Позиції учасників справи

15.05.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА", позивач за первісним позовом вказав, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову є таким, що зроблений при з`ясуванні всіх обставин справи, зокрема, щодо порядку прийняття товару.

20.05.2020 через відділ документального забезпечення суду від відповідача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача за первісним позовом, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", відповідач за первісним позовом вказав, що позивач не надав доказів неможливості використання акумуляторних батарей за призначенням внаслідок відхилення габаритних розмірів поставленого товару в межах 34 мм.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі ВП "Укренергосервіс" (яке було реорганізоване в Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго") було організовано процедуру закупівлі товарів за кодом ДК 021:20-9 - електричні акумулятори (оголошення № UA-2018-12-29000370-a)

Згідно зі звітом про результати проведення закупівлі UA-2018-12-29000370-a пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" було визнано такою, що відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації, та направлено повідомлення про намір укласти договір.

26.02.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 49 170,00 грн. з призначенням платежу: «забезпечення виконання договору на закупівлю № UA-2018-12-29000370-a «Акумулятори для транспортних засобів».

05.03.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі ВП "Укренергосервіс", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА", як постачальником, укладено договір поставки №11-1/0330-19 (далі - Договір).

Предметом Договору (предметом закупівлі) є постачання ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" товару (електричні акумулятори) за ціною, переліком (номенклатура), у кількості, комплектністю, якістю; та прийняття і оплата товару покупцем, в порядку і на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п. 1.1. Договору найменування, кількість, номенклатура, одиниця вимірювання, опис (характеристики) та інші вимоги щодо Товару, його якості, комплектності, гарантії якості, документів щодо Товару, гарантійних зобов`язань визначені в додатку 1 до Договору.

Відповідно до п. 2.4. договору ціна Договору складається з загальної вартості всієї кількості Товару на умовах його поставки згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010-DDP, та станом на дату укладення Договору (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 29.03.2019р.), становить 959 759,10 грн. з ПДВ

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що оплата за Договором здійснюється в безготівковому порядку з частковою попередньою оплатою (Аванс) та подальшою оплатою в порядку, визначеному Договором. Розмір авансу становить не більше вісімдесяти відсотків від цини Договору.

27.03.2019 р. Покупець перерахував платіжним дорученням № 78 суму авансу у розмірі 196 680,00 грн. на рахунок Постачальника.

Згідно з п. 4.1 Договору Постачальник зобов`язався поставити (передати) Товар у строк не пізніше 31.03.2019 р.

Додатком № 1 до договору сторонами було погоджено специфікацію предмету закупівлі: 31430000-9 - електричні акумулятори для транспортних засобів.

Додатковою угодою № 1 від 19.03.2019 сторонами були внесені зміни до розділу І додатку 1 до договору.

29.03.2019 сторонами укладено додаткову угоду №2 до Договору, якою було змінено ціну договору строк поставки товару встановлено не пізніше 15.04.2019 р. та внесено зміну до додатку № 1 до договору.

03.04.2019 покупець направив постачальнику заявку № 10/11949 на поставку товару у квітні 2019, яка отримана останнім 08.04.2019 р.

Відповідно до п. 4.3.2 Договору, приймання-передача Товару засвідчується шляхом підписання Акту.

Між сторонами були підписані акти приймання-передачі Товару:

- ВП "Вінніцяелектротехнологія" від 10.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 2 шт. на суму 6 031, 20 грн. з ПДВ;

- ВП "Центральна ЕС" від 11.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 18 шт. на суму 37 196,70 грн. з ПДВ;

- ВП "Північна ЕС" від 12.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 91 шт. на суму 159 430,02 грн. з ПДВ;

- ВП "Західна ЕС" від 12.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 47 шт. на суму 71 111,16 грн. з ПДВ;

- ВП "Південно-Західна ЕС" від 12.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 54 шт. на суму 83 604,84 грн. з ПДВ;

- ВП "Південна ЕС" від 12.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 47 шт. на суму 99 644,76 грн. з ПДВ;

- ВП "Дніпровська ЕС" від 11.04.2019 про поставку акумуляторів в кількості 78 шт. на суму 151 661,82 грн. з ПДВ.

- ВП "Укренергосервіс" від 13.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 19 шт. на суму 26 946,96 грн. з ПДВ.

При цьому, ПрАТ "НЕК "Укренерго" зазначає, що ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" свої зобов`язання за Договором виконало неналежним чином, поставивши частину визначеного Договором товару в кількості 356 одиниць на суму 635 627,46 грн. з простроченням; а частина товару в кількості 114 одиниць вартістю 324 131,64 грн. не відповідала вимогам щодо якості товару.

ПрАТ "НЕК "Укренерго"були складені акти перевірки якості та комплектності отриманої продукції та повідомлено ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" про виявлені недоліки листом від 19.04.2019 №10/14311, який отриманий останнім 24.04.2019.

Відповідно до актів перевірки якості та комплектності отриманої продукції позивач за первісним позовом призупинив приймання товару по наступним ЕС:

- ВП "Укренергосервіс" від 13.05.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 19 шт., не прийнято - 3 шт.

- ВП "Центральна ЕС" від 11.04.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 18 шт., не прийнято - 29 шт.

- ВП "Північна ЕС" від 12.04.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 91 шт., не прийнято - 40 шт.

- ВП "Західна ЕС" від 12.04.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 47 шт., не прийнято - 12 шт.

- ВП "Південно-Західна ЕС" від 12.04.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 54 шт., не прийнято - 26 шт.

- ВП "Південна ЕС" від 12.04.2019, відповідно до якого прийнято акумулятори в кількості 47 шт., не прийнято - 4 шт.

Позивач звернувся до відповідача за первісним позовом з листом, що отриманий останнім 22.04.2019, в якому зазначив про поставку ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" товару з порушенням умов договору щодо термінів поставки та не відповідності фактичних габаритних розмірів АКБ до розмірів, що зазначені у договорі, зокрема, щодо 114 акумуляторів на суму 324 131,64 грн.

Листом від 10.04.2019 №10/04 ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" зазначило, що при наданні технічних характеристик, а саме габаритних розмірів, з боку відповідача за первісним позовом були допущені орфографічні помилки по деяким акумуляторам, що призвело до відмови приймати товар, та запропонувало укласти додаткову угоду із внесенням змін до технічної специфікації.

Додатковою угодою від 15.05.2019 р. №3 сторони виклали розділ І та деякі позиції розділу ІІ Специфікації в новій редакції.

ПрАТ "НЕК "Укренерго" зазначає, що у травні 2019 ним були отримані решта акумуляторів в кількості 114 акумуляторів на суму 324 131,64 грн., про що складені акти приймання-передачі:

- ВП "Укренергосервіс" від 15.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 3 шт.

- ВП "Центральна ЕС" від 15.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 29 шт.

- ВП "Північна ЕС" від 23.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 40 шт.

- ВП "Західна ЕС" від 15.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 12 шт.

- ВП "Південно-Західна ЕС" від 24.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 26 шт.

- ВП "Південна ЕС" від 15.05.2019 про поставку акумуляторів в кількості 4 шт.

11.06.2019 позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з претензією № 01/21091, в якій просив сплатити 64 826,33 грн. штрафу за поставку товару неналежної якості, пеню у розмірі 10 925,95 грн. та штраф у розмірі 4 462,92 грн. за прострочення поставки товару.

Оскільки вказана претензія була залишена без задоволення, ПрАТ "НЕК "Укренерго" звернувся з даним позовом до суду про стягнення з ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" 64 826,33 грн штрафу за поставку неякісного товару, 11 051,67 грн пені та 4 462,92 грн штрафу за прострочення поставки товару.

Заявляючи зустрічні позовні вимоги, ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" зазначає, що ПрАТ "НЕК "Укренерго" безпідставно набув грошові кошти в розмірі 49 170,00 грн, оскільки перерахування вказаних коштів відбулося поза межами згоди про надання суми завдатку, досягнутої за фактом укладення Договору, так як оплата здійснена до укладення Договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу вимог ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов`язків.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 671 ЦК України передбачено, що якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Тобто, асортимент - це об`єднання (групування) однорідних товарів, що розрізняються за видами, моделями, розмірами, кольорами та іншими ознаками (наприклад, фасон, малюнок, розфасовка, габаритні розміри тощо).

В той же час, відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якість - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби.

Згідно вимог чинного законодавства правові наслідки щодо передання товару неналежної якості та невідповідного асортименту є різними.

Так, статтею 672 ЦК України передбачено, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару;

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Якщо продавець не вжив необхідних заходів щодо погодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товар за ціною, яка на момент укладення договору купівлі-продажу застосовувалася щодо аналогічного товару.

Статтею 678 ЦК України визначені правові наслідки передання товару неналежної якості, а саме, покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за первісним позовом були складені акти щодо порушення комплектності (асортименту) товару. Так, у вказаних актах зазначено про відхилення (в бік збільшення та зменшення) розміру АКБ від значень, вказаних у специфікації до договору, що зможе призвести до ускладнення з їх встановленням на транспортний засіб.

Тобто, позивачем за первісним позовом товар не було прийнято у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині асортименту (комплектності) товару, а не в частині його якості.

Дане твердження також підтверджується п. 4.3.3. договору, яким позивач керувався під час не прийняття спірних акумуляторів, відповідно до умов якого у разі невідповідності товару умовам договору та / або якщо постачальником не передані одночасно з товаром документи, що його стосуються, або такі документ неналежно оформлені, акт не підписується, а подальше приймання товару призупиняється, про що складається відповідний документ щодо виявлення недоліків.

В той же час, підстави для визначення неякісності товару встановлено розділом 6 договору, яким визначено інший порядок встановлення та усунення дефектів неякісного товару.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв в якості доказів акти перевірки якості та комплектності поставленої продукції, так як останні були складені за відсутності представника постачальника, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до п. 4.3.4 договору передбачено право покупця, у разі якщо представник постачальника відмовився від участі у оформлені документу про недоліки або не матиме достатніх повноважень на підписання такого документу, скласти його одноособово згідно з визначеним чинним законодавством України.

Колегія суддів зазначає, що акти про недоліки були надіслані на адресу відповідача за первісним позовом разом з листом позивача від 19.04.2019. В той же час відповідачем за первісним позовом заперечень щодо вказаних недоліків заявлено не було.

Більше того, вказані недоліки (а саме не відповідність габаритних розмірів умовам специфікації) були визнані відповідачем за первісним позовом у його листі № 10/04 від 10.04.2019, яким він просив позивача укласти додаткову угоду щодо внесення змін у специфікацію.

А тому, доводи відповідача за первісним позовом в цій частині колегією суддів відхиляються.

Додатковою угодою від 15.05.2019 р. № 3 сторони, з урахуванням листа відповідача за первісним позовом № 10/04 від 10.04.2019, виклали розділ І та деякі позиції розділу ІІ Специфікації в новій редакції.

Зокрема, сторони внесли зміни до технічної специфікації (габаритних розмірів) тих акумуляторів, які не були прийняті позивачем за первісним позовом на підставі актів перевірки якості та комплектності.

Тобто, сторони за взаємною згодою внесли зміни до договору та погодили в специфікації, що габаритні розміри акумуляторів у кількості 114 одиниць, по яким було призупинено приймання товару, відповідають умовам договору, та в подальшому 15.05.2019, 23.05.2019 та 24.05.2019 такі акумулятори були прийняті позивачем за первісним позовом.

Статтями 193, 199 ГК України, частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Заходами відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій передбачено частиною 1 статті 216 та частиною 1 статті 546 ЦК України.

Згідно зі статтями 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Частиною 4 ст. 231 ГК України передбачено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.3. договору передбачено, що за порушенням умов зобов`язання щодо якості товару постачальник повинен згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України сплатити покупцю штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісного товару.

Тобто, п. 7.3. договору сторонами було передбачено штраф лише у разі порушення відповідачем за первісним договором умов договору в частині якості товару.

В той же час, як було встановлено вище, позивачем за первісним позовом товар не було прийнято у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору в частині асортименту (комплектності) товару, а не в частині його якості.

А тому, суд першої інстанції правомірно відхилив позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 64 826,33 грн штрафу за поставку неякісного товару.

Також, пунктом 7.3. договору було визначено, що за порушення строків поставки Постачальник сплачує Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості товару, строк поставки якого порушений, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Колегія суддів, погоджується з твердженням суду першої інстанції, що позивачем за первісним позовом необґрунтовано включено до строку нарахування 15.04.2019 - останній день поставки товару.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що першим днем прострочення постачальника та, відповідно, нарахування штрафних санкцій, є 16.04.2019 р.

Перевіривши здійснений судом першої інстанції розрахунок пені за загальний період з 16.04.2019 по 23.05.2019 по кожному акту окремо, та штрафу за прострочення виконання зобов`язання з поставки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у розмірі 10 700,61 грн пені та 4 462,92 грн штрафу.

Стосовно зустрічної позовної вимоги колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 р. у справі № 6-88цс13, від 02.09.2014 р. у справі № 910/1620/13, від 14.10.2014 р. у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 р. у справі № 910/1913/14, від 02.02.2016 р. у справі №6-3090цс15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2018 р. у справі № 904/5844/17.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, яка регулює зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 року у справі № 6-88цс13, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Конструкція статті 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Майно не можна вважати набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо в момент його набуття (збереження) це відбулося хоча і не в прямо передбачений, але в усякому випадку - в не заборонений цивільним законодавством спосіб, із метою досягнення учасниками відповідних правовідносин певного правового результату в майбутньому, якщо в подальшому цей результат настав.

Як вбачаться з матеріалів справи договір поставки був укладений за результатами проведених тендерних торгів на предмет закупівлі кодом ДК 021:20-9 - електричні акумулятори (оголошення № UA-2018-12-29000370-a).

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі» тендерна документація повинна містити, зокрема, розмір, вид, строк та умови надання, умови повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає його надати).

В пункті 6 розділу VІ тендерної документації передбачено вимоги щодо забезпечення виконання договору про закупівлю у вигляді 5 % від вартості договору.

Статтею 26 Закону України «Про публічні закупівлі» зазначено, що замовник має право вимагати від учасника-переможця внесення ним не пізніше дати укладення договору про закупівлю забезпечення виконання такого договору, якщо внесення такого забезпечення передбачено тендерною документацією. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону, а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин. Розмір забезпечення виконання договору про закупівлю не може перевищувати 5 відсотків вартості договору.

Згідно з п. 13.1. Договору Постачальник надає Покупцеві (в порядку та в строки, визначені чинним законодавством України, вимогами тендерної документації) забезпечення виконання Договору.

Відповідно до п. 13.2. Договору забезпечення виконання Договору надається у вигляді завдатку. Розмір забезпечення виконання договору становить 49 170,00 гривень. Завдаток (грошові кошти) вноситься Постачальником на поточний рахунок ДП "НЕК "Укренерго", , п/р 6033, ПАТ "Укрексімбанк",. м. Київ, МФО 322213, з обов`язковою позначкою в графі "Призначення платежу" платіжного доручення "Забезпечення виконання договору на закупівлю: "Акумулятори для транспортних засобів".

Таким чином, до моменту укладення договору відповідач за первісним позовом був зобов`язаний надати грошові кошти у вигляді завдатку в якості забезпечення виконання умов договору.

26.02.2019 року ТОВ "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" перерахувало на поточний рахунок ДП "НЕК "Укренерго" грошові кошти у розмірі 49 170,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 25142 від 26.02.2019 року, з призначенням платежу: "Забезпечення виконання договору на закупівлю № UA-2018-12-29-000370-а "Акумулятори для транспортних засобів".

Таким чином, перерахування коштів згідно платіжного доручення № 25142 від 26.02.2019 здійснювалось на достатній правовій підставі - на підставі вимог тендерної документації на предмет закупівлі кодом ДК 021:20-9 - електричні акумулятори (оголошення № UA-2018-12-29000370-a), за результатами яких після визнання відповідача за первісним позовом переможцем був укладений договір поставки.

Отжн, положення, встановлені в ст. 1212 Цивільного кодексу України, до спірних правовідносин сторін в частині стягнення 49 170,00 грн. застосуванню не підлягають, оскільки ці грошові кошти набуто позивачем за первісним позовом на достатніх правових підставах, а тому суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог у цій частині.

З огляду на те, що судом не встановлено наявності підстав для задоволення позову в частині стягнення 49 170,00 грн., а тому і відсутні підстави для задоволення зустрічного позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, які є похідними від суми основного боргу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/10352/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАВТОЗАПЧАСТИНА" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/10352/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 у справі № 910/10352/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/10352/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко