ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3080/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/3080/19

за позовом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, с. Нові Петрівці Київської області

до Приватного підприємства «Ковчег-1», с. Нові Петрівці Київської області

про розірвання договору оренди землі

представники сторін:

від позивача: Максимихіна А.П., адвокат, ордер серії КВ № 710087 від 04.11.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Новопетрівська сільська рада Вишгородського району Київської області (надалі-позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Ковчег-1» (надалі-відповідач) про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди землі № 2 від 25.08.2004, в частині своєчасного внесення орендної плати, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати спірний договір.

Ухвалою суду від 18.12.2019 відкрито провадження у справі № 911/3080/19, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 15.01.2020.

Ухвалою суду від 15.01.2020 підготовче засідання у справі було відкладено на 10.02.2020.

Ухвалою суду від 10.02.2020 підготовче засідання у справі було відкладено на 02.03.2020; за клопотанням позивача витребувано у Вишгородського управління ГУ ДПС у Київській області докази у справі.

Ухвалою суду від 02.03.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/3080/19, справу призначено до розгляду по суті на 01.04.2020.

Однак, судові засідання, призначені на 01.04.2020, у тому числі судове засідання з розгляду справи № 911/3080/19, господарським судом Київської області у складі судді Христенко О.О. не проводились з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України № 9/рс-186/20 від 16.03.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2020 у справі № 911/3080/19 призначене судове засідання з розгляду справи по суті на 27.05.2020.

В судовому засіданні 27.05.2020 судом оголошено перерву з розгляду справи по суті на 15.06.2020.

В судових засіданнях 10.02.2020, 02.03.2020, 27.05.2020, 15.06.2020 представник позивача підтримав свої вимоги з підстав, викладених у позові та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Судом перевірено та встановлено, що відповідач належним чином був повідомлений про розгляд даної справи судом. Про факт належного повідомлення відповідача свідчать конверти з ухвалами, що повернулись на адресу суду вх. № 2946/20 від 23.01.2020, вх. № 7382/20 від 25.02.2020, вх. № 10158/20 від 13.03.2020, від 23.03.2020, від 13.05.2020, вх. № 12204/20 від 02.06.2020.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17).

Оскільки судом було надіслано ухвали суду на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інша адреса суду повідомлена не була, останній вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS Co-V-2» (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Як визначено пунктом 4 Прикінцевих положень ГПК встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки в т.ч., строки подання відзиву, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалами суду від 18.12.2019, 15.01.2020, 10.02.2020 судом зобов`язано відповідача, в строки до 15.01.2020, 31.01.2020, 26.02.2020 (тобто поза межами встановленого карантину ) відповідно, надати суду відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків; відповідач свого права на подання відзиву не використав, відзив на позов, у встановлений судом строк, до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

25.08.2004 між Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області (орендодавець) та Приватним підприємством «Ковчег-1» (орендар) укладений Договір оренди землі № 2, відповідно до умов п. 1 якого (в редакції внесених Договором № 1 від 26.01.2011 змін) орендодавець на підставі рішення Новопетрівської сільської ради від 08.07.2004 за № 114-ХІІІ-ХХІV «Про передачу в оренду земельної ділянки» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, для розміщення об`єктів рекреаційного призначення, яка знаходиться по вул. Горького на масиві «Старі кагати» с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області.

Пунктом 2 договору (в редакції внесених змін) визначено, що в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 4,0 га, у т.ч. нелісові землі - крутий схил різних експозицій з наявністю ерозійних процесів; прибережна захисна смуга Київського водосховища - 200 м; древнє-зсувний обривистий береговий схил, кадастровий номер :02:084:0001.

Умовами п. 5 договору (в редакції внесених змін) визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 433 876,10 грн.

Договір укладено на 49 років, починаючи з 2004 року (п. 8 договору (в редакції внесених змін)).

Відповідно до п.п. 9, 10, 11 договору (в редакції внесених змін) річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки, що складає 43 016,28 грн. Орендна плата вноситься орендарем в безготівковій формі на рахунок Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди, що є базовим місяцем для обчислення орендної плати за наступні місяці, складає 1/12 частину суму і становить 3 548,69 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата вноситься щомісячно до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим або, з ініціативи орендаря, одноразовим платежем до 15-го січня, за який вноситься орендна плата.

Пунктами 36 договору (в редакції внесених змін) визначено, що договір припиняє свою дію шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання іншою стороною своїх обов`язків, визначених умовами договору. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі несплати орендарем орендної плати за землю за період більше ніж один рік (п. 37 договору (в редакції внесених змін)).

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе, згідно з умовами договору зобов`язання, надавши відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку, для розміщення об`єктів рекреаційного призначення, яка знаходиться по вул. Горького на масиві «Старі кагати» с. Нова Петрівці Вишгородського району Київської області, загальною площею 4,0 га, оренду

Однак, як стверджує позивач, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання за умовами договору, несвоєчасно та не в повному обсязі вносив орендні платежі, передбачені умовами договору, у звязку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість.

Позивачем надана довідка від 28.10.2019 за № 1203 Новопетрівської сільської ради, про те, що в період з 01.01.2017 по 01.10.2019 кошти до сільського бюджету Новопетрівської сільської ради у вигляді плати за землю (орендна плата за землі комунальної власності) за Договором оренди землі № 2 від 25.08.2004, згідно з даними Державної казначейської служби України від Приватного підприємства «Ковчег-1» не надходили.

Згідно з листом Головного управління ДФС у Київській області від 12.07.2019 за № 21991/9/10-36-53-07, станом на 12.07.2019 за Приватним підприємством «Ковчег-1» рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб по Новопетрівській сільській раді в сумі 73 503,08 грн.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Поняття договору оренди землі визначено статтею 13 цього ж Закону, за приписами якої договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України). Згідно з положеннями статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно з пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Статтею 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, з дня виникнення права користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Як зазначив позивач в підтвердження своїх позовних вимог, що також встановлено матеріалами справи, відповідач систематично порушує умови спірного договору, в частині своєчасного внесення орендних платежів та протягом 01.01.2017 - 01.10.2019 не вносить оренду плату за умовами спірного договору та взагалі не подає податкову декларацію з плати за землю.

Таким чином, позивач стверджує про систематичний характер порушення відповідачем умов Договору оренди землі № 2 від 25.08.2004, з урахуванням внесених змін Договором № 1 від 26.01.2011 про внесення змін, в частині сплати орендних платежів, що є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема пунктом «д» такою підставою визначено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Частиною 3 ст. 291 ГК України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Суд відзначає, що згідно зі ст.ст. 1, 13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Таким чином, порушення орендарем такої умови договору оренди земельної ділянки, як внесення орендної плати, є істотним і слугує достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди землі в судовому порядку.

Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

В матеріалах справи міститься лист Головного управління ДФС у Київській області про те, що станом на 12.07.2019 за ПП «Ковчег-1» з орендної плати з юридичних осіб по Новопетрівській сілкій раді рахується податковий борг в сумі 73 503,08 грн.

На вимогу ухвали суду від 10.02.2020, від Головного управління ДПС у Київській області надійшла довідка № 4908/9/10-36-04-03 від 19.02.2020, в якій повідомлено про те, що згідно інформаційних систем органів ДПС ПП «Ковчег-1», за період з 01.01.2017 по 01.10.2019, податкові декларації з плати за землю з юридичних осіб не подавались та відповідно сплата орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :084:0001, площею 4,00 га, не проводилась.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Однак, у будь якому випадку вимога про розірвання договору повинна бути безумовною.

Згідно з ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надсилання відповідачу пропозицій про розірвання спірного договору оренди є виключно правом, а не обов`язком позивача, тому не надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору оренди земельної ділянки не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом до відповідача про розірвання договору.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем систематично (більше одного року, як передбачено договором) не здійснювалась сплата орендної плати, що є порушенням умов Договору оренди землі № 2 від 25.08.2004 із змінами, внесеними Договором № 1 від 26.01.2011, доказів сплати заборгованості станом на момент розгляду справи відповідачем не надано, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання Договору оренди землі № 2 від 25.08.2004 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди землі № 2 від 25.08.2004 з урахуванням Договору № 1 від 26.02.2011 про внесення змін до Договору оренди землі № 2 від 25.08.2004, укладеного між Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 171, ) та Приватним підприємством «Ковчег-1» (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 169, ) та зареєстрованого у Вишгородському районному відділі № 11 Київської регіональної філії Центру ДЗК в книзі запису державної реєстрації договорів оренди за № 02 від 27.08.2004.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Ковчег-1» (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 169, ) на користь Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 171, ) 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 24.06.2020.

Суддя О.О. Христенко