ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року

м. Черкаси справа № 925/276/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., із секретарем Дяченко Т.В., за участю представників: позивача - не з`явився; відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні господарського суду в м. Черкаси справу за позовом Фізичної особи - підприємця Вишневського Дмитра Олександровича до Повного товариства "Ломбард Оскар" про стягнення 33887, 83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 33887,83 грн. заборгованості по договору поставки № 245 від 05.08.2019 з яких: 25710,00 грн основного боргу, 257,10 грн інфляційних та 318,73 грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав повністю взяті на себе грошові зобов`язання щодо оплати вартості робіт по виготовленню, доставці та монтажу елементів меблевих конструкцій.

Ухвалою суду від 11.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13.05.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що не володіє інформацією про існування договору поставки №245, на який

посилається позивач.

Ухвалою суду від 20.05.2020 призначено судове засідання у справі на 10:30 "16" червня 2020р. із викликом у засідання представників сторін.

15.06.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечував проти доводів відповідача вважаючи їх безпідставними і необґрунтованими та просив суд провести засідання у справі без участі його представника.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Про дату, час і місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином - через засоби електронної пошти, електронні адреси яких містяться в матеріалах справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.08.2019 між сторонами був укладений договір поставки № 245 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач (Постачальник) зобов`язався виготовити, доставити, змонтувати та передати у власність відповідачу (Замовнику) меблі, відповідно з параметрами замовлення, а Замовник зобов`язався прийняти та сплатити матеріали і роботи по виготовленню, доставці і монтажу елементів меблевих конструкцій (далі - Вироби).

Розділом 3 вказаного Договору визначена його сума, а саме: загальна вартість Виробів складала 51420,00 грн. Перелік кількості та ціни товарів містився у Специфікації (Додаток №1) до вказаного Договору.

За умовами п.4.1 Договору Замовник зобов`язався на момент укладення цього Договору сплатити Постачальнику 50% вартості Виробу, сума авансу складала 25 710,00 грн.

21.08.2019 відповідачем була здійснена позивачу часткова оплата в розмірі 25710 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 806.

П.10.1 Договору сторони узгодили, що підписання акту приймання-передачі виконаних робіт будь-якою особою, вказаною у даному Договорі, як уповноважена Замовником, вважається підтвердженням належного виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Факт належного виконання позивачем зобов`язань по Договору підтверджується Актом виконаних робіт від 03.10.2019 щодо виконання замовлення в повному обсязі.

Відтак, відповідач 03.10.2019 на виконання умов Договору мав перерахувати позивачу грошові кошти в розмірі 25 710,00 грн.

З метою врегулювання спору, позивачем 30.10.2019 на адреси відповідача (фактичне місце доставки та юридичну адресу) були направлені претензії за №1910/1 (трек-номери 198; 201) з вимогою здійснити розрахунок.

Факт отримання відповідачем 07.11.2019 та 20.11.2019 вказаної претензії підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та відомостями на офіційному сайті ПАТ «Укрпошта». Претензія позивача відповідачем залишена без реагування.

Станом на 04.02.2020 заборгованість відповідача перед позивачем становить 25 710,00 грн.

Позивач відповідно до положень ст.625 ЦК України за період з 04.10.2019 по 02.03.2020 нарахував відповідачу за невиконання останнім грошових зобов`язань по Договору - 318,73 грн. 3% річних та 257,10 грн. втрат внаслідок інфляції.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст.11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України).

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За змістом статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 526, 530, 655, 692, 712 ЦК України містять такі положення.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору поставки №245 від 05.08.2019. Свої зобов`язання за цим Договором позивач виконав належним чином виготовивши, здійснивши доставку, змонтувавши замовлені відповідачем меблі, що підтверджується Актом виконаних робіт від 03.10.2019, підписаним уповноваженими особами та скріплений печатками сторін. Зауваження чи претензії відповідача щодо поставлених позивачем Виробів, відсутні.

Твердження відповідача про те, що він не володіє інформацією про існування договору поставки №245, на який посилається позивач, суд оцінює критично, оскільки зазначений Договір підписаний уповноваженою особою - директором товариства та скріплений печаткою товариства і спростовується фактом часткової оплати вартості виготовлених меблів.

Факт виконання позивачем належним чином договірних зобов`язань по вищевказаному Договору підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та не оспорюються відповідачем.

Згідно поданого позивачем розрахунку, відповідачу відповідно ч.2 ст.625 ЦК України нараховано за період з жовтня 2019 по січень 2020 р. втрати внаслідок інфляції в сумі 257,10 грн. та 318,73 грн. 3% річних за період з 04.10.2019 по 02.03.2020.

З огляду на вищевикладені обставини справи і приписи законодавства суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення 3% річних та втрат внаслідок інфляції відповідають приписам ч.2 ст.625 ЦК України, умовам вказаного Договору, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору.

Заявляючи позов, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн.

В якості доказів понесених витрат позивач надав суду:

- Договір на надання правової допомоги від 29.10.2019 №19129;

- опис завдань та позицій, деталізація та узгодження вартості послуг;

- Акт виконаних робіт від 13.03.2020;

- квитанцію АТ «Приватбанк» від 26.02.2020 на суму 5500 грн.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, враховуючи вище викладене, приходить до висновку, що заявлена вимога позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст.ст.233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Повного товариства "Ломбард Оскар" (; фактична адреса: вул.Васильківська, 15/14, м.Київ 03040; юридична адреса: вул.Шмідта,буд.1, м.Умань, Черкаська область, 20300) на користь Фізичної особи - підприємця Вишневського Дмитра Олександровича (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) - 25 710,00 грн (двадцять п`ять тисяч сімсот десять грн) боргу; 257,10 грн (двісті п`ятдесят сім грн. 10 коп.) втрат внаслідок інфляції; 318,73 грн. (триста вісімнадцять грн. 73 коп.) 3% річних; 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн) витрат на оплату судового збору та 5500,00 грн. (п`ять тисяч п`ятсот грн.) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.06.2020.

Суддя К.І. Довгань