ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 902/42/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.Г.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу № 902/42/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. №1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, )

до відповідача: Григашкіна Олексія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості у розмірі 127 741,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Позивач, АТ КБ "ПРИВАТБАНК", звернувся до суду із позовом до Григашкіна Олексія Вікторовича про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 27.12.2017р. в розмірі 127 741,01 грн., з яких 87 500,00 грн. заборгованість за кредитом, 21 516,67 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 18 724,34 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.12.2017 ФОП Григашкіним Олексієм Вікторовичем через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг "КУБ" (далі Умови), відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ „Приватбанк: //privatbank.ua та затверджених рішенням Правління ПАТ КБ "Приватбанк" згідно протоколу №10 від 09.02.2017р. На думку позивача, 27.12.2017 було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із Анкети-заяви та Умов, на виконання якого позивачем перераховано відповідачу 150000,00 грн.

У зв`язку з простроченням сплати боргу позивач нарахував до стягнення відсотки у вигляді щомісячної комісії, відсотки, нараховані на прострочену заборгованість та пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань. При цьому, у позові вказано, що ФОП Григашкін Олексій Вікторович припинила свою господарську діяльність 25.09.2018, про що внесено відповідний запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач посилаючись на ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, зазначає, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, з огляду на що останній звернувся до господарського суду з даним позовом.

Відповідач відзив на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.02.2020 передано позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до Григашкіна Олексія Вікторовича про стягнення заборгованості у розмірі 127 741,01 грн. за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2020 позовна заява вх.№875/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

Розглянувши матеріали вказаної позовної заяви, судом було встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.164, 172 Господарського процесуального кодексу України, в зв`язку з чим, ухвалою суду від 02.04.2020, в порядку ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, відповідну позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення відповідних недоліків.

На виконання вимог ухвали суду від 02.04.2020 АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було надіслано до суду заяву про усунення недоліків (вх. ГСОО №10003/20 від 23.04.2020), згідно якої позивачем усунуто встановлені судом недоліки.

27.04.2020 ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву /вх.№875/20/ до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу №902/42/20 за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачу запропоновано у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України надати суду відзив на позов.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи, суд відзначає наступне.

Відповідачем у справі є фізична особа, тому суд 06.04.2020 звертався із запитом до Адресно-довідкового бюро при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - Григашкіна Олексія Вікторовича .

10.04.2020 за вх. №9161/20 до суду надійшла відповідь від органу реєстрації щодо місця реєстрації Відповідача, згідно якої останній значився зареєстрованим за адресою: вул. Польова, № 51 (в/ч), с. Дачне, Біляївський р-н, Одеська обл., з 25.01.2019 року.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.04.2020 було направлено відповідачу на адресу, зазначену позивачем та згідно відповіді від органу реєстрації: вул. Польова, № 51 (в/ч А0216), с. Дачне, Біляївський р-н, Одеська обл., 67625.

Між тим, як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за вх.№22392/20 від 22.05.2020, ухвала суду від 27.04.2020 повернута до суду без вручення, з відміткою на довідці УКРПОШТИ "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, встановлені наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідач не повідомляв суд про зміну місцезнаходження, копію ухвали від 27.04.2020, надсилалась судом за адресою, зазначеною Позивачем у позовній заяві (яка співпадає із відомостями, що надані відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області).

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до суду із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання", суд дійшов висновку, що відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвала суду від 27.04.2020 вважається врученою відповідачу в день проставлення у поштовому відділенні штампу із відміткою "за закінченням терміну зберігання".

З метою належного повідомлення, 04.06.2020 відповідача Григашкіна О.В. додатково було повідомлено особисто про розгляд справи №902/42/20 Господарським судом Одеської області у складі судді Цісельського О.В. телефонограмою суду, яка здійснена секретарем судового засідання Тарасенко Ю.Г.

Отже, судом дотримані вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Так, відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В ході розгляду даної справи Господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст.248 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

23.06.2020 судом було постановлено вступну та резолютивну частини рішення в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

27.12.2017 ФОП Григашкін О.В. через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використання електронного цифрового підпису підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання послуг "КУБ". Згідно цієї заяви ФОП Григашкін О.В. приєднався до розділу 3.2.8. „Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), що розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" http://privatbank.ua.

Підписання 27.12.2017 сторонами вказаної заяви підтверджується витягом електронного документу pdf: "Об`єкт перевірки: Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ.pdf", який свідчить про накладення ПАТ КБ «Приватбанк» () електронного цифрового підпису установи (технологічний ключ МСБ) та накладення Григашкіним О.В. ( НОМЕР_1 ) власного електронного цифрового підпису (час накладення ЕЦП 27.12.2017 09:31:29). За результатами перевірки підтверджено вірність ЕЦП відповідача, виданих Акредитованим центром сертифікації ключів АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (АЦСК АТ КБ "ПРИВАТБАНК") на підставі Свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії А № 45, атестату відповідності № 9885 від 28.02.2014 та експертного висновку № 05/02/02-3000 від 15.08.2014 (які є загальнодоступними на сайті https://acsk.privatbank.ua/acskdoc).

Зі змісту вказаної анкети-заяви вбачається, що відповідач приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуг "КУБ", що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих умовах та укладає кредитний договір на наступних умовах: вид кредиту: строковий (п.1.1.); розмір кредиту: визначається Приватбанком, вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua (п.1.2.); строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п.1.3.); проценти (комісія) за користування кредитом: 2% в місяць від початкового розміру кредиту (п.1.4.).

В пункті 1.5 заяви визначено порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів.

Відповідно до п. 1.6 заяви у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг.

Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг. Клієнт доручає банку розмістити у мережі інтернет відомості про його бізнес-проект, за яким банк надає кредит.

28.12.2017 позивачем було перераховано на рахунок ФОП Григашкіна О.В. кредитні кошти у розмірі 150000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку відповідача за період 01.01.2000-26.12.2019.

АТ КБ "Приватбанк" додано Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" (Розділ 3.2.8 Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ»), затверджений на засіданні правління АТ КБ «Приватбанк» від 09.02.2017р., протокол №10.

Підпунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги „КУБ" (далі заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі „Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

У відповідності до п.п.3.2.8.2 Умов розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Пунктом 3.2.8.3.1 Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (п.п. 3.2.8.3.1.3 Умов).

За змістом п. 3.2.8.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.8.6.2).

Згідно з п.п.3.2.8.3.3. Умов при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п. 3.2.8.3.1., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

У відповідності до п.п. 3.2.8.5.2, 3.2.8.5.3. Умов, клієнт зобов`язався оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2, а також повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.5.5 Умов клієнт зобов`язався сплатити банку проценти згідно з п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2.

Підпунктом 3.2.8.9.2 Умов передбачено, що нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

За п.п. 3.2.8.9.3 Умов сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у заяві (п. 3.2.8.3.1 Умов).

Відповідно до п.п.3.2.8.10.1. Умов у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., п. 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором (п. 3.2.8.11 Умов).

Отже, з вищевказаного вбачається, що 27.12.2017 між відповідачем та позивачем було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із зазначених вище Анкети-заяви та Умов.

Відповідач жодним чином не спростовує та не заперечує факт укладення договору з позивачем та приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" в редакції, наданій суду позивачем.

28.12.2017 на підставі вищевказаного договору позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 150 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 та не заперечується відповідачем.

Відповідно, з 28.12.2017 у відповідача виникло зобов`язання щомісяця рівними частинами повернути позивачу отриманий кредит у строк до 28.12.2018.

Позивач зазначає, що станом на 28.11.2019 заборгованість відповідача за договором становить 173 437,82 грн. та складається з:

87500,00 грн. - заборгованість за кредитом;

21516,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

18724,34 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов;

45696,81 грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов.

Проте, позивач відповідно до ч.2 ст. 14 ГПК України та беручи до уваги приписи статей 15 та 16 ЦК України обрав спосіб судового захисту та визначив розмір своїх вимог, наступним чином: розмір позовних вимог до відповідача, які позивач просить задовольнити складає 127 741,01 грн., з яких 87500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 21516,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 18724,34 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Враховуючи ту обставину, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати інших платежів, передбачених умовами договору, позивач звернувся до суду із матеріально-правовою вимогою про стягнення заборгованості, що відповідає способу захисту, передбаченому п.5 ч.1 ст.16 ЦК України.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Укладений між Банком та відповідачем договір, який за своєю правовою природою відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 25.09.2018 внесено запис про припинення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця Григашкіна Олексія Вікторовича, за власним рішенням.

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Зі ст.ст. 598-609 ЦК України слідує, що однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи - підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з державного реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними із підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою, як її права, так і обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 320/9471/15-ц (провадження № 61-18132св18).

Також у постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі №338/180/17 зазначено, що з 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 3 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Відповідач у встановленому законом порядку своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, позовні вимоги не спростував, доказів належного виконання зобов`язання щодо повернення наданих кредитних коштів суду не надав.

Після звернення з позовом до суду, від позивача також не надходило інших доказів здійснення відповідачем повернення суми кредиту.

Враховуючи вищенаведене, та наявні у справі докази, які свідчать про надання Григашкіну О.В. кредитних коштів у сумі 150 000,00 грн., які незважаючи на настання строків, зазначених в п.1.3 анкети-заяви, банку не повернуті, та зважаючи, що станом на час ухвалення рішення відповідач не здійснив повернення кредиту в повному обсязі, докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні, а сторонами їх не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 87500,00 грн. - заборгованості за кредитом, 21516,67 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов, 18724,34 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов, є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку ''ПРИВАТБАНК", судовий збір в сумі 2102,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Григашкіна Олексія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк ''ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, буд. 1-Д, м. Київ, 01001, ) заборгованість за кредитом в розмірі 87 500 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість в сумі 21 516 (двадцять одна тисяча п`ятсот шістнадцять) грн. 67 коп., 18 724 (вісімнадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 34 коп. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 23 червня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський