ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.06.2020 Справа№ 914/1403/20
Суддя Щигельська О.І. розглянувши матеріали
за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «РІНГ», м.Червоноград Львівської області,
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Багор», м.Київ,
Відповідно до ст.149 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.
У ч.4 ст.152 ГПК України встановлено, що суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Так, у відповідності із п.10 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.10 цього Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Суд звертає увагу на те, що спір, який став підставою подання заяви про видачу судового наказу, не відноситься за своїм змістом до спорів щодо права власності чи інших речових прав на нерухоме майно, а є спором, що виник з правочину, а саме невиконання або неналежного виконання договору оренди нерухомого майна. Відтак, встановлене процесуальним законом правило виключної підсудності, на яке посилається заявник, не застосовується.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що дана заява підсудна Господарському суду міста Києва як господарському суду за місцем знаходження боржника.
Відповідно до ч.5. ст.152 ГПК України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 27, 30, 149, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Строки та порядок набрання ухвалою законної сили, її апеляційного оскарження встановлено ст.ст. 235, 254-257 ГПК України.
Ухвалу підписано суддею 19.06.2020.

Суддя Щигельська О.І.