ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/1369/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Шевчик О.Ю.,

учасники справи:

позивач - обласне комунальне підприємство "Фармація",

представник позивача - не з`явився,

відповідач - Запорізьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України в особі адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету,

представник відповідача - Данилов К.О. (наказ від 22.01.2020 № 3-ОД),

розглянув касаційну скаргу обласного комунального підприємства "Фармація"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 (головуючий суддя - Дармін М.О., судді: Подобєд І.М., Широбокова Л.П.)

у справі № 908/1369/19

за позовом обласного комунального підприємства "Фармація" (далі - Підприємство)

до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в особі адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету (далі -територіальне відділення АМК)

про визнання незаконним та скасування рішення.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Підприємство звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до територіального відділення АМК про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 27.03.2019 № 5-рш у справі № 02/05-19 (далі - Рішення АМК).

В обґрунтування позовних вимог Підприємство зазначало, що вимога голови Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є такою, що здійснена поза межами наданих йому повноважень та поза межами компетенції цього територіального відділення АМК, а тому висновок про порушення Підприємством пункту 13 частини першої статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є безпідставним та необґрунтованим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.09.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 908/1369/19, у задоволенні позову відмовлено.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що голові територіального відділення АМК, у межах його повноважень, надано право вимагати від суб`єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, при цьому вимоги голови територіального відділення АМК є обов`язковими для виконання у визначені ним строки. У вимозі від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 голови територіального відділення АМК зазначалося про відповідальність за неподання інформації у встановлені строки, а також наголошувалось, що відповіді на поставлені у вимозі питання мають бути надані на кожне поставлене питання окремо. Таким чином, Підприємство було повідомлене про необхідність надання інформації, спосіб та строк її подання .

Також суди зазначили, що Закон України "Про Антимонопольний комітет України" та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги голови територіального відділення АМК щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань покладених на органи Антимонопольного комітету України. Законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Антимонопольного комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Разом з тим суди встановили, що Підприємство не подало витребувану інформацію ні у строк, встановлений у вимозі № 58-02/10-2188, ані в інший строк, а тому відсутні підстави для скасування Рішення АМК. При цьому суди посилались на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 07.08.2019 у справі № 910/13472/18, від 26.09.2019 у справі № 910/12393/18, від 13.03.2018 у справі № 910/2370/17, від 27.03.2018 у справі № 922/2274/17, від 17.04.2018 у справі № 917/637/17, від 19.06.2018 у справі № 917/1410/17, від 23.04.2019 у справі № 915/827/18 та від 04.07.2019 у справі № 910/13461/18.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Підприємство у касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування Центральним апеляційним господарським судом при ухваленні постанови від 18.02.2020 норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з підстав, визначених у пунктах 3,4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та пункту 4 частини третьої статті 310 ГПК України, просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 11.09.2019 та задовольнити позовну заяву. Разом з тим скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та встановлення судом апеляційної інстанції обставин справи, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Так, згідно з доводами Підприємства:

- листи Дніпропетровської дирекції ПАТ "Укрпошта" не мають статусу письмових доказів у розумінні статті 91 ГПК України та не можуть бути належними та допустимими доказами отримання вимоги голови територіального відділення АМК 09.11.2018. Водночас відбиток штемпеля на вимозі від 29.10.2018 з реєстраційним номером і датою її отримання свідчить про отримання такої вимоги Товариством 09.11.2018, а тому, надавши 19.11.2019 відповідь територіальному відділенні АМК, Товариство не пропустило десятиденний строк для надання такої відповіді;

- постанови Верховного Суду, на які посилається апеляційний господарський суд, не містять правових висновків щодо застосування пункту 5 частини першої статті 7, пункту 5 частини першої статті 17, статей 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та підпункту 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 №32-р у відносинах, подібних до тих, що призвели до даного спору, оскільки у таких справах вимоги були складені і направлені саме в процесі розгляду справи чи заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або з метою дослідження ринку, проте у цій справі вимога була направлена з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель;

- суд не з`ясував обставини, які б давали голові територіального відділення АМК право вимагати від Підприємства інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, а слова "інші передбачені законом випадки", зазначені у Законі України "Про Антимонопольний комітет України", не можна ототожнювати із законодавством про захист економічної конкуренції;

- законодавство про захист економічної конкуренції не відносить до завдань Антимонопольного комітету України здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель та не наділяє його і створені ним територіальні відділення повноваженнями і компетенцією для реалізації такого завдання;

- здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель, яким обґрунтована вимога від 29.10.2018, не входить до завдань Антимонопольного комітету України;

- повноваження територіального відділення АМК вимагати від суб`єктів господарювання інформацію не поширюються на здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель;

- право голови територіального відділення АМК вимагати від суб`єкта господарювання інформацію може бути реалізоване таким головою за умови, що відбувається/розпочатий розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а тому суд дійшов помилкового висновку про те, що таке право не ставиться в залежність від факту початку ним розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- суд не надав вмотивованої оцінки аргументам позивача щодо відсутності у територіального відділення АМК повноважень діяти за межами відповідного регіону без доручення голови Антимонопольного комітету України;

- правові позиції Верховного Суду, на які посилається апеляційний господарський суд, не містять висновків про те, що вимога територіального відділення АМК була направлена поза межами розгляду заяви чи справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та за межами відповідного регіону без доручення голови Антимонопольного комітету України, що свідчить, у свою чергу, про відсутність такого висновку

Доводи відповідача

Від територіального відділення АМК надійшов відзив на касаційну скаргу в якому останній зазначає, що суд правомірно дійшов висновку про наявність прав у голови територіального відділення АМК направляти вимоги позивачу та відсутність підстав для визнання незаконним та скасування Рішення АМК. Водночас територіальне відділення АМК просить рішення господарського суду Запорізької області від 11.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 908/1369/19 залишити без змін, а касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Головою територіального відділення АМК, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель, на підставі статей 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» направлено Підприємству вимогу від 29.10.2018 вих. № 58-02/10-2188 про надання в 10-денний термін інформації (25 питань) стосовно участі Підприємства у торгах, проведених комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» на закупівлю фармацевтичної продукції (морфін, фентаніл; номер оголошення UA-2018-08-10-000440-а). Вказано, що відповідь має бути надана на кожне поставлене питання окремо, згідно з нумерацією; у разі відсутності запитуваної інформації необхідно зазначити це у відповіді та пояснити причини.

У вимозі звернута увага на те, що неподання у встановлені строки, подання в неповному обсязі або подання недостовірної інформації у відповідності до пунктів 13-15 статті 50 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» кваліфікується як правопорушення, за яке частинами першою та другою статті 52 цього Закону передбачена відповідальність.

У листі від 19.11.2018 вих. № 04/1210, направленому відповідачу, Підприємство вказало, що здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель знаходиться поза межами завдань, повноважень та компетенції Антимонопольного комітету України, його працівників та утворених ним органів, що виключає законність вимоги територіального відділення АМК від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 та обов`язковість її виконання для Підприємства. Також вказало, що, оскільки чинним законодавством України не встановлений обов`язок суб`єкта господарювання виконувати вимоги, які прийняті всупереч або за межами встановлених законом повноважень, у Підприємства відсутні правові підстави для задоволення вимоги територіального відділення АМК від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 .

Даний лист був направлений відповідачу 19.11.2018 та отриманий останнім 21.11.2018.

Адміністративною колегією територіального відділення АМК прийнято рішення від 27.03.2019 № 5-рш (справа № 02/05-19), яким постановлено: визнати, що Підприємство вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації територіальному відділенню АМК на вимогу голови територіального відділення АМК від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 у встановлений ним строк; за порушення, визначене у пункті 1 резолютивної частини рішення, накладено на Підприємство штраф у розмірі 41 300,00 грн.

У рішенні зазначено, що у встановлений головою територіального відділення АМК строк Підприємство не надало відповідь, яка б містила інформацію на вимогу від 29.10.2018 № 58-02/10-2188. За результатами розгляду справи № 02/05-19 такі дії Підприємства кваліфіковано як порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (неподання інформації у встановлений головою відділення строк).

Рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 27.03.2019 № 5-рш мотивовано, зокрема, таким.

Територіальним відділенням здійснюється контроль за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання під час проведення комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» закупівлі товарів фармацевтичної продукціії (морфін, фентаніл; далі - торги).

З метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції у діях учасників торгів, на підставі статей. 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», на адресу Підприємства рекомендованим листом була надіслана вимога голови відділення від 29.10.2018 № 58-02/10-2188, в якій зазначена необхідність у 10-денний строк з дня отримання вимоги надіслати визначену інформацію та належним чином завірені документи.

Згідно з листом від 27.12.2018 № 39-Б-02-41324/3323 Дніпропетровської дирекції ПАТ «Укрпошта» вимога була вручена уповноваженій особі на одержання пошти підприємства ОСОБА_1 08.11.2018.

Останній день строку надання інформації на вимогу припадав на 18.11.2018.

21.11.2018 на адресу відділення від Підприємства надійшов лист від 19.11.2018 № 04/1210, який не містив відповіді на вимогу, оскільки Підприємство вважало її не обов`язковою для виконання.

Розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення АМК від 18.01.2019 № 5-р було розпочато розгляд справи № 02/05-19 за ознаками вчинення Підприємством порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації відділенню у встановлений головою територіального відділення АМК строк.

Листом від 21.01.2019 № 58-02/10-221 Підприємству було направлено подання від 13.02.2019 № 02-15-спр про попередні висновки по справі.

Підприємство на подання про попередні висновки по справі від 13.02.2019 № 02-15-спр листом від 01.03.2019 № 04/269 надало свої заперечення.

У встановлений головою територіального відділення АМК у вимозі строк інформація від Підприємства не була надана відділенню.

Станом на 27.03.2019 відповідь на вимогу Підприємством не була надана відділенню.

Отже, дії Підприємства з неподання інформації на вимогу відділення від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 в установлений головою територіального відділення АМК строк є порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Разом з тим судами встановлено, що направлення територіальним відділенням АМК вимоги від 29.10.2018 № 58-02/10-2188 Підприємству зумовлено дослідженням дотримання учасниками торгів (закупівля товарів: фармацевтична продукція), одним із яких є позивач, законодавства про захист економічної конкуренції (спотворення результатів торгів). Торги проводилися комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя», , місцезнаходженням якої є: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80.

Окрім того, апеляційним господарським судом також встановлено, що зі змісту відповіді Антимонопольного комітету України від 17.05.2019 вих. № 225-17/02-6387, яку надано на запит Підприємства про отримання публічної інформації від 07.05.2019 № 04/524, щодо надання копій всіх доручень голови Антимонопольного комітету України, які були видані/надані з 01.01.2018 по 01.05.2019 територіальному відділенню АМК та/або його голові на здійснення своїх завдань за межами Запорізької області і дослідження по яких були завершені станом на 01.05.2019, до територіального відділення АМК у період з 01.01.2018 по 01.05.2019 надійшло 20 доручень голови Антимонопольного комітету України про надання повноважень на збір інформації за межами Запорізької області. При цьому за 18-ми дорученнями голови Антимонопольного комітету України із 20 зазначених територіальним відділенням АМК на даний момент ще проводяться дослідження.

Зміст доданих до вищезазначеної відповіді доручень свідчить, що вони надавалися голові територіального відділення АМК Білому О. М. на збір інформації за межами Запорізької області відносно інших осіб і до Підприємства відношення не мають.

Як вбачається з пояснень голови територіального відділення АМК Білого О.М. від 24.01.2020 вих. № 58-02/06 223, які надано на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2020, в частині надання письмових пояснень на запитання: «Чи надавалися голові Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відповідні доручення від голови Антимонопольного комітету, які б могли слугувати підставою для формування та направлення на адресу Підприємства вимоги від 29.10.2018 № 58-02/10-2188», зазначено, що направлення територіальним відділенням АМК вимоги від 29.10.2018 №58-02/10-2188 Підприємству зумовлено дослідженням дотримання учасниками торгів (закупівля товарів: фармацевтична продукція), одним з яких є Підприємство, законодавства про захист економічної конкуренції (спотворення результатів торгів). Торги проводилися комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя», , місцезнаходженням якої є: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80.

Відповідно до пункту 5 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 12.02.2002 № 24-р, справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення АМК, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення(підкреслено) або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення (підкреслено).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Закон України від 26.11.1993 № 3659-XII "Про Антимонопольний комітет України" (далі - Закон № 3659):

пункт 1 статті 3:

- основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

частина перша, друга та третя статті 12:

- для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення;

- повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

- територіальне відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення. Голова територіального відділення та його заступник призначаються та звільняються Головою Антимонопольного комітету України. Заступник голови територіального відділення призначається та звільняється Головою Комітету за поданням голови територіального відділення;

пункт 5 та 12 частини першої статті 17:

- Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження);

стаття 22:

- розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом;

- невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність;

частина перша стаття 22 1:

- суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Закон України від 11.01.2011 № 2210-ІІІ "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210):

пункт 13 статті 50:

- неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції;

- подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки;

абзац четвертий частини другої статті 52:

- за порушення, зокрема, передбачені пунктами 9, 13- 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф;

частина перша статті 59:

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

ГПК України:

частини перша, друга, третя статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частини перша та друга статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

частини перша та друга статті 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

пункти 1,2,3 частини другої статті 287:

- підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

частини перша та друга статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права;

- не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Саме орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Право органу АМК вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання не ставиться в залежність від факту початку ним розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі № 910/13472/18).

Судами встановлено, що територіальним відділенням АМК досліджувалося дотримання учасниками торгів (закупівля товарів: фармацевтична продукція) законодавства про захист економічної конкуренції (спотворення результатів торгів). Торги проводилися комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя», , місцезнаходженням якої є: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80.

Відповідно до пункту 5 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 12.02.2002 № 24-р, справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення АМК, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

Водночас направлення вимоги про надання інформації є способом одержання інформації, необхідної для виконання покладених Законом України "Про Антимонопольний комітет України" на органи Антимонопольного комітету завдань і обов`язків. Таким чином, голова територіального відділення мав право здійснювати відповідні повноваження без доручень голови Антимонопольного комітету України щодо Підприємства, місцезнаходженням якого є місто Дніпро. При цьому виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції є наслідком дослідження ринку, а не його передумовою (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 922/2274/17 та від 26.06.2018 № 922/3928/17). Разом з тим, законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування головою територіального відділення АМКУ інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №910/13472/18, від 26.09.2019 у справі №910/12393/18).

Відповідно, посилання Підприємства на неправомірність дій органу Антимонопольного комітету України в цій частині є необґрунтованими.

Що ж до твердження Товариства про відсутність у територіального відділення АМК повноважень здійснювати контроль та/або розглядати скарги, що належать до сфери публічних закупівель, то до компетенції відповідача відповідно до Закону № 3659 відноситься здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель. Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, у яких органи АМК мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання. Однак суб`єкти господарювання зобов`язані надавати інформацію на запит (вимогу) голови територіального відділення АМК.

Враховуючи положення наведених норм чинного законодавства, а також встановлених фактичних обставин справи, територіальне відділення АМК у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у Підприємства відповідну інформацію (необхідну для здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель), а Підприємство, у свою чергу, зобов`язане було надати таку інформацію у встановлений строк. При цьому судами правомірно враховано правову позицію, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладену у постановах Верховного Суду, і підстав відступлення від таких висновків Верхового Суду у даному випадку Суд не вбачає.

За наведених обставин суди попередніх інстанцій, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням у рішеннях зі справи необхідного мотивування, встановивши обґрунтованість висновків територіального відділення АМК стосовно наявності в діях Підприємства порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення АМК у встановлені головою територіального відділення строки, за що в межах розміру, визначеного Законом № 2210, накладено штраф, дійшли обґрунтованого висновку стосовно відсутності передбачених статтею 59 Закону № 2210 підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним, а тому й правомірно відмовили Підприємству в задоволенні його позовних вимог.

Водночас аргументи Підприємства, наведені в касаційній скарзі, повторюють доводи апеляційної скарги та не спростовують встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин справи, яким ними дано належну оцінку.

Окрім того, необхідно зазначити, що факт направлення Підприємством листа у відповідь на вимогу територіального відділення АМК не свідчить про надання інформації на вимогу територіального відділення АМК, з огляду на те, що вказаний лист не містить інформації та документів, які вимагалися. Водночас з огляду на приписи пункту 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки. А тому довід Підприємства про вчасне направлення на адресу територіального відділення АМК листа з відповіддю та неналежність доказів на підтвердження прострочення направлення такої відповіді не впливають на правильність висновку про наявність у діях Підприємства порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення АМК у встановлені головою територіального відділення строки.

Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Доводи, викладені у відзиві територіального відділення АМК на касаційну скаргу, ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи судами попередніх інстанцій, та відповідають нормам матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Звертаючись з касаційною скаргою, Підприємство не спростувало висновки суду апеляційної інстанції та не довело неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

За таких обставин Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу Підприємства залишити без задоволення, а постанову апеляційного господарського суду - без змін за відсутності вказаних процесуальним законом підстав для її скасування.

Судові витрати

Понесені Підприємством у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу обласного комунального підприємства "Фармація" залишити без задоволення, а постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.02.2020 у справі № 908/1369/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко