РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/105/20

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.

за участю секретаря судового засідання Солончева О.П.

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №927/105/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАГОН»,

вул. 1-Травня, 15, м. Гола Пристань, Херсонська область, 75600

адреса для листування: вул. Київська, 2/135, м. Чернігів, 14005

до відповідача: Північної митниці Держмитслужби

проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017,

про стягнення 9532грн 89коп. шкоди

За участю представників учасників справи:

від позивача: Серкін К.Ю. адвокат, ордер серія СВ №1002164 від 30.03.2020

від відповідача: не прибув

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, було прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАГОН» до Північної митниці Держмитслужби про стягнення 9532,89 грн шкоди, завданої протиправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС, правонаступником якої, за твердженням позивача, є Північна митниця Держмитслужби до розгляду, відкрито провадження у справі №927/105/20 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 30 березня 2020 року. Також ухвалою суду встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, позивачу встановлено строк на подання відповіді на відзив відповідача.

Уповноважені представники сторін в призначене судове засідання 30.03.2020 не прибули.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №820 (04.03.2020 - одержано позивачем за адресою листування), 804 (04.03.2020 - одержано відповідачем).

Ухвала суду від 03.03.2020 направлена на адресу місцезнаходження позивача: вулиця 1-Травня, 15, м. Гола Пристань, Херсонська область, яка вказана останнім у позовній заяві та внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до суду з відміткою поштового відділення - «по адресу не значиться».

23.03.2020 на адресу Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшло клопотання №7.11-10-02/2530 від 20.03.2020 про відкладення розгляду справи. У поданому клопотанні відповідач просить відкласти розгляд справи на інший час, посилаючись на те, що з 12 березня до 3 квітня 2020 року в Україні введений карантин через спалах у світі коронавірусу. Таке рішення було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів України 11 березня 2020 року. Крім того, листом РСУ від 16.03.2020 №186/20 Голова Ради судців України Богдан Моніч звернувся до голів судів з рекомендацією запровадити особливий режим роботи на період карантинних заходів. У листі зазначено, що, враховуючи постанову Кабінетів Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», судам рекомендовано на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи.

Під час судового засідання 30.03.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання від 30.03.2020 з додатками, в якому просить розгляд справи провести без участі позивача та його представника. В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на запровадження карантину по всій території України.

Оскільки електронний лист позивача не містить ЕЦП, а тому не належить до офіційних документів, оригіналу вказаного листа з додатками у паперовій формі на час проведення судового засідання до суду не надходило, а тому суд залишив його без розгляду.

У позовній заяві позивачем сформовано клопотання про витребування із Новозаводського районного суду міста Чернігова матеріали справи №751/7302/18.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.03.2020 витребувано у Новозаводського районного суду міста Чернігова матеріали справи №751/7302/18.

Крім того, даною ухвалою суду за клопотанням відповідача відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 21.04.2020.

На адресу суду від Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла справа №751/7302/18 про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №564 (03.04.2020 - одержано позивачем за адресою листування), 572 (01.04.2020 - одержано відповідачем).

21.04.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання № 7.11-10-02/3509 від 21.04.2020 про відкладення розгляду справи. В поданому клопотанні відповідач, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», лист РСУ від 16.03.2020 №186/20, просить відкласти розгляд справи на інший час.

Оскільки електронний лист відповідача не містить ЕЦП, а тому не належить до офіційних документів, оригіналу вказаного листа з додатками у паперовій формі на час проведення судового засідання до суду не надходило, а тому суд залишив його без розгляду. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 21.04.2020 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 04.05.2020.

30.04.2020 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання №7.11-10-02/3753 від 29.04.2020 про відкладення розгляду справи. У поданому клопотанні відповідач, у зв`язку із запровадженням карантину по всій країні, просить відкласти розгляд справи на інший час.

У судове засідання 04.05.2020 уповноважені представники сторін не прибули.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №629, 637.

Крім того, суд зазначає, що ухвала суду від 21.04.2020 направлена позивачу за адресою, зазначеною у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична адреса: вул. 1-Травня, 15, м. Гола Пристань, Херсонська область, повернулась до суду неврученою, з відміткою відділення поштового зв`язку «по даному адресу не значиться».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.05.2020 відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 25.05.2020.

20.05.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення від 18.05.2020 №7.11-10-02/4343, в яких останній зазначає, що згідно наказу Державної фіскальної служби України від 25.11.2019 № 30-рг розпочата реорганізація митниць ДФС та зобов`язано утворити комісії з реорганізації митниць ДФС та затвердити їх голів. Наказом Чернігівської митниці ДФС від 27.11.2019 № 481 затверджений персональний склад комісії з реорганізації Чернігівської митниці ДФС. Відповідач вказує, що на сьогоднішній день Чернігівська митниця ДФС свою діяльність не припинила, але остання з 08.12.2019 не виконує функції та повноваження, передбачені ст. 544 Митного кодексу України, а також не має кошторисних призначень на 2020 рік.

У судове засідання 25.05.2020 уповноважені представники сторін не прибули.

Позивач та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 332, 359, відповідно.

Суд зауважує, що ухвала суду від 04.05.2020 направлена позивачу за адресою, зазначеною у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична адреса: вул. 1-Травня, 15, м. Гола Пристань, Херсонська область , повернулась до суду неврученою, з відміткою відділення поштового зв`язку «по даному адресу не значиться».

У судовому засіданні, суд не виходячи до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 15.06.2020, явка учасників справи у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Ухвала повідомлення від 25.05.2020 направлена сторонам рекомендованою кореспонденцією.

27.05.2020 від відповідача надійшли додаткові пояснення від 26.05.2020 №7.11-10-02/4628. В поданих поясненнях відповідач зазначає, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.01.2019, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2019, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАГОН», до адміністративної відповідальності за ПМП, передбачене частиною 1 ст. 483 МКУ, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. При цьому, постановою суду І інстанції ОСОБА_1 повернуто кошти у сумі 54 019,71 грн, отримані від реалізації товару «Кавун свіжий» і зараховані на рахунок Чернігівської митниці ДФС згідно платіжних доручень від 08.08.2018 № 5622857SВ, 5622866SВ. На виконання вказаного рішення суду згідно платіжного доручення від 06.02.2019 № 453 митницею ОСОБА_1 , директору ТОВ «АКТАГОН», повернуті кошти у сумі 54 019,71 грн., що підтверджується самим Позивачем). Крім того, відповідач вказує, що відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 03.09.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 частково задоволена позовна заява Позивача до Чернігівської митниці ДФС, Державної казначейської служби України про відшкодування збитків в розмірі 219 663,00 грн. Відповідно до рішення суду І інстанції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКТАГОН» з Державного бюджету України стягнуто кошти у сумі 66 850,29 грн, у рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС. Судом І інстанції у рішенні зазначено, що 66 850,29 грн є різницею між вартістю товару згідно накладних (120870,00 грн.) та сумою коштів від реалізації товару (54 019,71 грн). За таких обставин, відповідач вважає, що підстави для стягнення на користь позивача коштів у сумі 9 532,89 грн відсутні, оскільки комісійна винагорода торгівельному підприємству не виплачувалася, кошти від реалізації товару у сумі 54019,71 грн повернуті директору ТОВ «АКТАГОН» Нашиваньку О.В . , і на користь позивача з Державного бюджету України стягнуто кошти у сумі 66850,29 грн у рахунок відшкодування шкоди. Отже відповідач вказує, що вартість товару повністю повернута його власнику без утримання комісійної винагороди торгівельному підприємству.

15.06.2020 від відповідача надійшла факсограма клопотання №б/н від 15.06.2020, в якому відповідач просить справу розглянути без участі його представника, у зв`язку із завантаженістю посадових осіб юридичного підрозділу.

У судове засідання 15.06.2020 прибув уповноважений представник позивача.

Відповідач у судове засідання 15.06.2020 не прибув, однак був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №669.

Представник позивача не заперечив проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. Суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності.

15.06.2020 судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місцезнаходження відповідача, у зв`язку з чим отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критерієм пошуку , відповідно до якого в реєстрі значиться Північна митниця держмитслужби, місцезнаходження: проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, керівник - ОСОБА_5, не перебуває в процесі припинення.

15.06.2020 судом вчинені дії щодо перевірки статусу та місцезнаходження Чернігівської митниця ДФС, у зв`язку з чим отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за критерієм пошуку , відповідно до якого в реєстрі значиться Чернігівська митниця ДФС, місцезнаходження: проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, 14017, керівник - ОСОБА_6, Кашперов І.В. - голова комісії з припинення або ліквідатор, перебуває в стані припинення за рішенням засновників з 27.11.2019.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із змінами і доповненнями, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу встановлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2, установлено з 22.05.2020 до 22.06.2020 із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Таким чином, приписи пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» містять перелік процесуальних строків, які продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився в межах розумного строку, та з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

Виклад позицій учасників судового процесу

Стислий виклад позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення, ухвалене Новозаводським районним судом міста Чернігова від 08.01.2019 у справі № 751/7302/18, яким суд закрив провадження у справі про притягнення керівника ТОВ «АКТАГОН» до відповідальності та ухвалив повернути ТОВ «АКТАГОН» грошові кошти в сумі 54019,71грн, отримані від реалізації товару «Кавун свіжий» і зараховані на рахунок Чернігівської митниці ДФС, тоді як згідно протоколів проведення біржових торгів з реалізації вказаного товару від 02.08.2018 загальна сума коштів перерахованих на рахунок Чернігівської митниці ДФС склала 63552,60грн. Чернігівською митницею ДФС 9532,89 грн було витрачено на організацію торгів, проведених не з ініціативи ТОВ «АКТАГОН» у зв`язку з чим позивач вважає, що йому саме на цю суму завдано шкоду, яку просить суд стягнути на його користь з відповідача.

Стислий виклад заперечень відповідача.

20.03.2020 на адресу Господарського суду Чернігівської області від відповідача надійшов відзив №7.11-10-02/2503 від 19.03.2020 на позовну заяву з додатками, в якому зазначає про невідповідність позовної заяви вимогам Господарського процесуального кодексу України, зокрема, позовна заява містить посилання на неправомірні дії Чернігівської митниці ДФС, а позовна заява пред`явлена до Північної митниці Держмитслужби, яка не містить обґрунтування пред`явлення позовних вимог до останньої, не додані докази неправомірності дій посадових осіб Чернігівської митниці ДФС, Північної митниці Держмитслужби. У поданому відзиві, відповідач зазначає, що під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суди розглядали не питання правомірності дій митниці щодо складання протоколу про ПМП, а наявність/відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 483 МКУ, тобто за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів. Крім того, суд, який розглядає справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ПМП, не уповноважений розглядати питання правомірності дій митного органу, оскільки для таких справ відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України встановлений інший порядок судового оскарження. Крім того, відповідач стверджує, що дії митниці або її посадових осіб щодо складання протоколів про порушення митних правил, вилучення спірного товару та його реалізації не розглядалися жодним судом, незаконними у судовому порядку не визнавалися та з цього приводу не приймалося жодного судового рішення. Відповідач вважає, що позивач не довів належним чином необхідні умови настання відповідальності державного органу за завдання йому шкоди, а саме: причинного зв`язку між шкодою та діями (бездіяльністю) митниці. Відповідач у поданому відзиві зауважує, що суд при розгляді справи про ПМП не вирішив питання щодо відшкодування ОСОБА_1 суми сплаченої торгівельній організації винагороди у розмірі 9 532,89 грн, не зважаючи на наявність у матеріалах справи про ПМП доказів сплати суми вказаної винагороди, а позивач не вчинив жодних дій щодо вирішення цього питання або шляхом винесення судом додаткового рішення у справі про ПМП, або оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.01.2019 в цій частині. Суд долучив поданий відзив до матеріалів справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі, фактичні обставини справи.

До обставин, які є предметом доказування у справі належить: встановлення факту неправомірних дій органу державної влади (бездіяльності), виникнення шкоди, наявність правових підстав для стягнення шкоди, доведення розміру завданої позивачеві шкоди та встановлення причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача і шкодою, яку просить стягнути позивач.

Висновок суду про обставини, які є предметом доказування у справі, та визнаються судом встановленими або спростованими з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

16.01.2018 між ТОВ «АКТАГОН» (продавець) та ТОВ «ЕВРОТОРГ» (покупець) укладено контракт №15/01/2018, відповідно до умов якого подавець продає, а покупець сплачує і приймає овочі, фрукти й інші продовольчі товари, найменування, кількість, асортимент та ціна яких визначається сторонами в специфікаціях підписаних обома сторонами і які є невід`ємними частинами даного контракту.

Згідно з ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. За змістом наведеної норми, однією із неодмінних умов її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для розглядуваної справи.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Тому судове рішення у справі №751/7302/18 за поданням Чернігівської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України громадянина України ОСОБА_1 , не може бути поставлене під сумнів, обставини, встановлені у цьому рішенні, не потребують доказування.

Так, постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.01.20119 у справі №751/7302/18, залишеною без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.02.2019, встановлено, що згідно протоколу про порушення митних правил №01100/10200/18 від 20 липня 2018 року вбачається, що 18 липня 2018 року о 13 годині 56 хвилин, до митного поста «Чернігів Вантажний» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення в режимі експорт, було подано в електронному вигляді та зареєстровано МД № 102160/2018/112408 відповідно до якої та поданих на товар документів: інвойса № 18/07-1 від 18.07.2018 року, CMR №048086, специфікації № 10 від 18.07.2018 відповідно зовнішньоекономічного контракту № 15/01/2018 від 15.01.2018 року, було задекларовано товар: «Кавун свіжий, врожаю 2018 року - вагою нетто 20150 кг, 26 октабинов на 26 дерев`яних піддонах», загальною вартістю задекларованих товарів на 3727,75 доларів США, що на момент подання декларації до митного оформлення відповідно до курсу валют НБУ станом на 18.07.2018 року становило 97747,43 грн, який знаходився в транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Продавцем та відправником/ експортером вищевказаного товару є ТОВ «АКТАГОН», а покупцем та одержувачем товару виступає ТОВ «ЕВРОТОРГ».

До документів, поданих з МД № 102160/2018/112408, було додано видаткові накладні № 43 від 16.07.2018 про придбання ТОВ «СВОП-Фаворит» у підприємства ТОВ «АГРОПІДПРИЄМСТВО АДЕЛАЇДА», код 41891078 товару «кавун свіжий» у кількості 40290,00 кг, ціна за 1 кг - 2,80 гривні, загальною вартістю 112 812,00 грн та видаткову накладну № 45 від 16.07.2018 про придбання ТОВ «АКТАГОН» у ТОВ «СВОП-Фаворит», код 40075553 товару «кавун свіжий», у кількості 40290,00 кг, ціна за 1 кг - 3,00 грн, загальною вартістю 120 870,00 грн.

Крім того, а постанові вказано, що згідно протоколу про порушення митних правил №01109/10200/18 від 21 липня 2018 року вбачається, що 18 липня 2018 року о 14 годині 23 хвилин, до митного поста «Чернігів Вантажний» Чернігівської митниці ДФС для здійснення митного оформлення в режимі експорт, було подано в електронному вигляді та зареєстровано МД № 102160/2018/112413 відповідно до якої та поданих на товар документів: CARNET TIR: НОМЕР_3 , інвойса № 18/07-1 від 18.07.2018 року, CMR №001980, специфікації № 9 від 15.07.2018 відповідно зовнішньоекономічного контракту № 15/01/2018 від 15.01.2018 року, було задекларовано товар: «Кавун свіжий, врожай 2018 року - вагою нетто 20140 кг, 26 октабинов на 26 дерев`яних піддонах», загальною вартістю задекларованих товарів на 3725,90 доларів США, що на момент подання декларації до митного оформлення відповідно до курсу валют НБУ станом на 18.07.2018 року складало 97698,92 грн, який знаходився в транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу проведення біржових торгів від 02.08.2018 року кавун свіжий, загальною вагою 19544,00 кг., вартістю 31661,28 грн виставлено на торги, номер лоту 3126БТ/18.

Як вбачається з платіжного доручення №5622866SВ від 08.08.2016, на рахунок Чернігівської митниці ДФС перераховано суму 31661,28 грн з призначенням платежу «Чернігівська митниця ДФС; 39482156; через - представника - ОСОБА_7 ІПН НОМЕР_4 ; 31661.28; Оплата зг. протоколу проведення біржових торгів».

Згідно з протоколом проведення біржових торгів від 02.08.2018 року кавун свіжий, загальною вагою 19686,00 кг, вартістю 31 891,32 грн виставлено на торги, номер лоту 3125БТ/18.

Як вбачається з платіжного доручення № 5622867SВ від 08.08.2018, на рахунок Чернігівської митниці ДФС перераховано суму 31 891,32 грн, з призначенням платежу «Чернігівська митниця ДФС; 39482156; через - представника - ОСОБА_7 ІПН НОМЕР_4 ; 31891.32; Оплата зг. протоколу проведення біржових торгів».

В результаті розгляду протоколів, Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс рішення від 08 січня 2019 року у справі № 751/7302/18, яким закрив провадження у справі про притягнення керівника ТОВ «АКТАГОН» до відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України згідно протоколу про порушення митних правил № 01100/10200/18 від 20 липня 2018 року та протоколу про порушення митних правил № 01109/10200/18 від 21 липня 2018 року, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Вказаним рішенням суду було постановлено повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 54 019 грн 71 коп. отримані від реалізації товару «Кавун свіжий» і зараховані на рахунок Чернігівської митниці ДФС згідно платіжного доручення № 56228678В від 08.08.2018 року та № 56228668В від 08.08.2018 року і документи у справах про порушення митних правил.

Як вбачається з копії службової записки Т.в.о. начальника управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ОСОБА_4 від б/н, б/д, винагорода торговельної організації відповідно до протоколу проведення біржових торгів від 02.08.2018 року складає 4 749 грн. 19 коп. за проведення торгів з продажу кавуна свіжого, загальною вагою 19 544 кг, та 4 783 грн. 70 коп. за проведення торгів з продажу кавуна свіжого, загальною вагою 19 686 кг. Також, у вказаній службовій записці йдеться посилання на протоколи порушення митних правил - ПМП 1100/10200/18 та ПМП 1109/10200/18.

Відповідно до платіжного доручення №453 від 06.02.2019 Чернігівською митницею ДФС переведено Нашиванько Олександру Володимировичу 54019,71 грн, з призначенням платежу «кош від реал. Товару; пост. ЧАС від 01.02.19, Новоз. р/с м. Черн. Від 08.01.19 у спр. №751/7302/18».

Крім того, відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №927/396/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Актагон» до Чернігівської митниці ДФС та Державної казначейської служби України про відшкодування збитків в розмірі 219663,00 грн, присуджено до стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ «АКТАГОН» грошові кошти в розмірі 66850,29 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС.

Норми права, які суд застосував, та мотиви їх застосування

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

На відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частина 1 ст. 483 Митного Кодексу України, передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою відповідальність, передбачену ст. 485 Митного кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 338 Митного кодексу України, крім випадків, зазначених у частинах другій - четвертій цієї статті, огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається КМУ. З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов`язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Згідно з п. 21, 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання. Митні формальності - сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами, а також автоматизованою системою митного оформлення з метою дотримання вимог законодавства України з питань митної справи.

Мотивована оцінка аргументів, наведеного учасниками справи.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписам ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відносини, пов`язані зі здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України, законами України з питань оподаткування та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Здійснення державної митної справи базується на принципах, передбачених ст. 8 Митного кодексу України, зокрема, принципів: законності та презумпції невинуватості; визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Враховуючи імперативні приписи ст. 325, ст. 338 Митного кодексу України у разі відсутності встановлення в результаті проведення митних процедур порушення вимог законодавства України витрати вантажовідправника (власника вантажу) на їх проведення підлягають відшкодуванню органом, за ініціативою якого проведено вказані операції, що мало наслідком затримання вантажу та спричинило збитки власнику цього вантажу (вантажовідправнику), зокрема додаткові витрати на послуги перевізника, пов`язані з виконанням передбачених зазначеними нормами дій, пов`язаних з проведенням митних операцій (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 906/374/17).

З аналізу вищевказаних положень Митного кодексу України вбачається, що ст. 325, 338 Митного кодексу України, включені у глави 47 «Організація митного контролю» відповідно, які містять загальні принципи та норми проходження процедури митного контролюю.

За змістом приписів ст. 1166 та ст.1173 Цивільного кодексу України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, заподіяних органом державної влади, необхідною є наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправності поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками; наявність вини необхідним елементом не є, оскільки відповідальність у такому разі настає незалежно від вини особи, що заподіяла шкоду.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача, і є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 Цивільного кодексу України (Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17).

Питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Дії (бездіяльність) органів державної влади, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 Цивільного кодексу України), (аналогічна правова позиція підтримана й в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 серпня 2019 року в справі № 922/1899/16).

При цьому судом враховано, що сам по собі факт наявності шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Суд зазначає, що положеннями ст. 1173 Цивільного кодексу України регулюються відносини з відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, тобто встановлюється цивільно-правова відповідальність органу влади незалежно від сфери публічно-правових відносин.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Як встановлено матеріалами справи, в результаті розгляду протоколів про порушення митних правил № 01100/10200/18 від 20 липня 2018 року та № 01109/10200/18 від 21 липня 2018 року, Новозаводський районний суд м. Чернігова виніс рішення від 08.01.2019 у справі № 751/7302/18, яким закрив провадження у справі про притягнення керівника ТОВ «АКТАГОН» до відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Даним рішенням суду було постановлено повернути керівнику ТОВ «АКТАГОН» - громадянину ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 54 019 грн 71 коп. отримані від реалізації товару «Кавун свіжий».

Слід зазначити, що у справі №751/7302/18 в апеляційному порядку не оспорювалося рішення суду щодо неповернення керівнику ТОВ «АКТАГОН» - громадянину О .В . Нашиванько грошових коштів у сумі 9532,89грн, що становлять різницю між сумою отриманою Чернігівською митницею ДФС від реалізації товару «Кавун свіжий» 63552,60грн та сумою повернутих коштів 54019,71грн.

Натомість у рішенні Господарського суду міста Києва від 03.09.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №927/396/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Актагон» до Чернігівської митниці ДФС та Державної казначейської служби України про відшкодування збитків в розмірі 219663,00 грн, встановлено, що реальними збитками позивача є загальна вартість придбаних ним свіжих кавунів на підставі видаткової накладної №45 від 16.07.2018 в кількості 40290,00кг на суму 120870,00грн, а також встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою Чернігівської митниці ДФС та понесеними позивачем збитками в розмірі 66850,29грн (120870,00грн-54019,71грн повернення коштів по рішенню суду). Отже, при визначенні судом суми шкоди яка підлягала відшкодуванню позивачу не відбулося її зменшення на 9532,89грн яка становила частину вартості від реалізації кавунів свіжих (на суму 63552,60грн - 54019,71грн), яку Чернігівська митниця ДФС мала намір сплатити як винагороду торговельній організації відповідно до протоколу проведення біржових торгів від 02.08.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі №927/396/19, присуджено до стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ «АКТАГОН» грошові кошти в розмірі 66850,29 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої протиправною діяльністю Чернігівської митниці ДФС.

Судом враховано, інформацію, яка зазначена у службовій записці Т.в.о. начальника управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ОСОБА_4 від б/н, б/д, що винагорода торговельної організації відповідно до протоколу проведення біржових торгів від 02.08.2018 року складає 4 749 грн. 19 коп. за проведення торгів з продажу кавуна свіжого, загальною вагою 19 544 кг, та 4 783 грн. 70 коп. за проведення торгів з продажу кавуна свіжого, загальною вагою 19 686 кг.

За таких обставин, суд доходить висновку, що матеріалами справи підтверджено, що кошти від реалізації товару у сумі 66850,29 грн, присуджено до стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ «АКТАГОН» за рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2019 у справі №927/396/19, грошові кошти в сумі 54 019 грн 71 коп. отримані від реалізації товару «Кавун свіжий» постановлені повернути керівнику ТОВ «АКТАГОН» - громадянину ОСОБА_1 за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова (і повернуто Чернігівською митницею ДФС відповідно до платіжного доручення №453 від 06.02.2019). Отже, вартість товару повністю повернута його власнику без утримання комісійної винагороди торгівельному підприємству.

За таких обставин, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведено вчинення неправомірних дій саме Північною митницею Держмитслужби, що жодним чином не доведений розмір заявленої до стягнення немайнової шкоди, суб`єкта такої відповідальності, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача - Північної митниці Держмитслужби та шкодою, який є обов`язковою умовою відповідальності.

Крім того, судом враховано, що згідно з частинами 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За змістом частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до абзацу 1 пункту 12 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Разом із тим в абзаці 1 пункту 7 Порядку від 20.10.2011 визначено, що майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.

Отже, системний аналіз положень статті 104 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» і пунктів 7, 12 Порядку від 20.10.2011 свідчить, що реорганізація Чернігівської митниці ДФС шляхом її приєднання до Північної митниці Держмитслужби вважатиметься такою, що відбулася, із дати державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої здійснюється приєднання, натомість перехід майнових прав та обов`язків реорганізованого (приєднаного) органу виконавчої влади до його правонаступника має підтверджуватися передавальним актом, затвердженим у встановленому порядку.

Крім того, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1217-р, на Державну митну службу України покладені лише деякі повноваження в частині реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

З огляду на те, що наразі у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань немає відповідних відомостей і позивач, як і відповідач не надали належних і допустимих доказів, зокрема, передавального акта, як на підтвердження завершення реорганізації Чернігівської митниці ДФС шляхом її приєднання до Північної митниці Держмитслужби, так і щодо державної реєстрації припинення Чернігівської митниці ДФС як юридичної особи, що переконливо свідчить про недоведеність повного правонаступництва Північної митниці Держмитслужби стосовно прав та обов`язків Чернігівської митниці ДФС та передчасність твердження позивача про правонаступництво Північної митниці Держмитслужби щодо зобов`язань Чернігівської митниці ДФС по відшкодуванню шкоди завданої за твердженням позивача під час здійснення Чернігівською митницею ДФС митного оформлення в режимі експорт товар: «Кавун свіжий, врожаю 2018 року» МД №102160/2018/112408 та МД №102160/2018/112413.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях Північної митниці Держмитслужби елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про відшкодування за рахунок відповідача немайнової шкоди в розмірі 9532,89 грн, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до Північної митниці Держмитслужби.

Суд визнає позовні вимоги ТОВ «АКТАГОН» недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача на заявлені позовні вимоги враховані судом при вирішенні даного спору.

Враховуючи вище наведене, в задоволені позову відмовляється повністю.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови в позові, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, тому судовий збір в розмірі 2102 грн 00 коп. покладається на позивача.

Керуючись ст. 12, 42, 73-80, 86, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АКТАГОН» (вул. 1-Травня, 15, м. Гола Пристань, Херсонська область, адреса для листування: вул. Київська, 2/135, м. Чернігів, ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) у стягненні з Північної митниці Держмитслужби (проспект Перемоги, 6, м. Чернігів, ідентифікаційний код 43332675) 9532грн 89коп. шкоди.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України, п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 22.06.2020.

Суддя Н.Ю.Книш