ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

23.06.2020м. ДніпроСправа № 904/2519/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Ковальов В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізький асфальтобетонний завод" (м.Запоріжжя)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Магістраль Сервіс 2015" (м. Павлоград, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 19/09-2 від 19.09.2019 у розмірі 65 361 грн. 00 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22.06.2020)

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Запорізький асфальтобетонний завод" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Магістраль Сервіс 2015" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 19/09-2 від 19.09.2019 у загальному розмірі 83 669 грн. 51 коп.

Ціна позову, на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум

- 65 361 грн. 00 коп. - основний борг;

- 4 328 грн. 77 коп. - пеня;

- 13 072 грн. 20 коп. - штраф;

- 408 грн. 03 коп. - інфляційні втрати;

- 499 грн. 51 коп. - 3% річних.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 19/09-2 від 19.09.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 65 361 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 7.4. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 08.10.2019 по 21.04.2020 в сумі 4 328 грн. 77 коп. За прострочення оплати за поставлений товар більш ніж на 5 днів на підставі пункту 7.6. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 20% від суми заборгованості в сумі 13 072 грн. 20 коп. (65361,00 х 20%). На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з 08.10.2019 по 21.04.2020 у сумі 408 грн. 03 коп., а також 3% річних за загальний період прострочення з 08.10.2019 по 21.04.2020 в сумі 499 грн. 51 коп.

Ухвалою суду від 19.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (вх. суду № 22755/20 від 27.05.2020), в яких він просить суд поновити строк для надання заяви із запереченнями проти розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; замінити засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, посилаючись на наступне:

- дійсно між ПрАТ "Запорізький асфальтобетонний завод" та ТОВ БК "Магістраль Сервіс 2015" було укладено договір поставки № 19/09-1 від 19.09.2019;

- згідно з умовами договору, постачальник зобов`язаний виготовити та передати у власність покупця певний товар на підставі заявок;

- позивач не надав до суду ані доказів направлення на адресу відповідача заявки, ані самої заявки, як того вимагає пункт 3.1. договору;

- крім того, як зазначає і сам позивач в позовній заяві, у відповідності до пункту 6.1 договору, покупець зобов`язується оплати отриманий товар шляхом 100% передплати замовленої партії, але в будь-якому разі не пізніше дати отримання замовленої партії товару;

- таким чином, без отримання відповідної заявки та отримання 100 % передплати замовленої партії у постачальника були відсутні підстави для постачання товару;

- крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог в додатках до позовної заяви надав 6 видаткових накладних, а на підтвердження отримання товару лише 2 довіреності, що також говорить про наявну розбіжність між викладеними обставинами в позовній заяві та реальними фінансово-господарськими взаємовідносинами.

Ухвалою суду від 28.05.2020 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 23.06.2020.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява (вх. суду № 27453/20 від 22.06.2020), в якій він просить суд зменшити розмір позовних вимог, шляхом відмови стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 4 328 грн. 77 коп., штрафу у сумі 13 072 грн. 20 коп., 3% річних у сумі 499 грн. 51 коп., інфляційних втрат у сумі 408 грн. 03 коп. В частині стягнення основного борг позивач повідомляє суд, що станом на 22.06.2020 відповідачем (після відкриття провадження у справі) самостійно сплачено суму основного боргу у розмірі 65 361 грн. 00 коп. на підставі платіжного доручення № 336 від 11.06.2020. Отже, заявлена до стягнення заборгованість у відповідача перед позивачем на теперішній час відсутня. Крім того, позивач просить суд розгляд справи здійснювати без участі його представника.

З приводу заяви про зменшення розміру позовних вимог суд вважає за необхідне зазначити таке.

За змістом статті 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами та позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

З огляду на викладене, вказана заява була прийнята судом до розгляду та подальший її розгляд здійснюється з урахуванням позовних вимог, викладених у заяві від 22.06.2020.

Від відповідача надійшла заява (вх. суду № 27707/20 від 23.06.2020), в якій він просить суд закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки ним було погашено основний борг у сумі 65 361 грн. 00 коп., який є предметом спору.

У судове засідання 23.06.2020 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у вказане судове засідання не з`явився, при цьому, судом врахована заява позивача про розгляд справи без участі його представника, яка була задоволена судом.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна вартість поставленого товару, настання строку його оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 19.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БК Магістраль Сервіс 2015" (далі - покупець, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Запорізький асфальтобетонний завод" (далі - постачальник, позивач) було укладено договір поставки №19/09-2 (далі - договір, а.с.15-17), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність покупця товар: емульсія Бітумна дорожня ЕКШ-60, орієнтовним обсягом 15,0043 тонн, по ціні 21 000 грн. 00 коп. з ПДВ за тонну, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам та на умовах договору (пункт 1.1. договору).

У пунктах 9.1., 9.2. договору сторони визначили, що договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язань по оплаті товару до повного виконання. У разі відсутності письмового повідомлення однієї з сторін про припинення дії договору протягом одного календарного місяця після закінчення строку його дії, даний договір продовжується на той самий строк, що був раніше встановлений договором.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно з умовами пункту 2.1. договору загальний обсяг, асортимент та вартість замовленої асфальтобетонної суміші визначається із обсягу та суми вартості партій товарів поставлених постачальником за весь період дії договору згідно видаткових накладних. Обсяг поставки може бути змінений в більшу або меншу сторону за погодженням сторін без внесення змін до договору.

Відповідно до пункту 2.2. договору кількість та асортимент окремої партії товару визначається в накладній на поставку кожної партії товару. Усі підписані представниками сторін у період дії договору накладні з поставки (відпуску) покупцю товару є невід`ємними частинами договору, навіть якщо в них немає посилання на реквізити договору. Умови поставок, оплати товару за ними та відповідальність покупця за прострочення оплати товару регулюється виключно договором.

Відповідно до умов пункту 2.4. договору загальна договірна ціна по договору визначається із суми вартості партій товарів поставлених постачальником за весь період дії договору згідно видаткових накладних та рахунків-фактур.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У пункті 3.1. договору сторони передбачили, що поставка товару здійснюється партіями у терміни узгоджені сторонами, за заявкою покупця переданого постачальнику за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку не пізніше ніж за 3 робочі дні до початку поставки.

У пункті 3.3. договору сторони визначили, що перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття покупцем товару, з оформлення видаткової накладної підписаної сторонами. Перехід ризиків на товар відбувається в момент прийняття покупцем товару.

Так, на виконання умов договору, в період з 20.09.2019 по 12.10.2019 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 95 361 грн. 00 коп. відповідно до наступних видаткових накладних:

- видаткової накладної № 471 від 20.09.2019 на суму 11 361 грн. 00 коп. (а.с.18);

- видаткової накладної № 473 від 21.09.2019 на суму 15 540 грн. 00 коп. (а.с.18);

- видаткової накладної № 522 від 04.10.2019 на суму 18 900 грн. 00 коп. (а.с.19);

- видаткової накладної № 521 від 07.10.2019 на суму 34 020 грн. 00 коп. (а.с.19);

- видаткової накладної № 536 від 10.10.2019 на суму 10 920 грн. 00 коп. (а.с.20);

- видаткової накладної № 538 від 12.10.2019 на суму 4 620 грн. 00 коп. (а.с.20).

Суд зауважує, що товар, визначений умовами договору, у повній мірі відповідає товару, що було поставлено згідно з вказаними накладними, а отже судом визначено, що сторонами в цій частині були дотримані умови договору.

При цьому, відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар, зазначений у вище вказаних накладних, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до їх оформлення. Кожна з вказаних накладних підписана представником відповідача та скріплена його печаткою.

Також до матеріалів справи не надано доказів щодо наявності претензій відповідача по кількості та якості, а отже товар вважається прийнятим покупцем.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу отримання товару за зазначеними накладними відповідачем також не заявлено.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість цього товару.

Так, у пункті 6.1. договору сторони передбачили, що покупець зобов`язується оплатити отриманий товар, шляхом 100% передоплати замовленої партії товару, але в будь-якому разі не пізніше дати отримання замовленої партії товару.

Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів, сплачених покупцем, на поточний рахунок постачальника (пункт 6.2. договору).

Як вказує позивач, станом на момент звернення із позовом до суду, відповідачем отриманий в період з 20.09.2019 по 12.10.2019 товар було оплачено лише частково в сумі 30 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1005 від 19.09.2019 (а.с.23).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що поставлений позивачем товар не був у повному обсязі оплачений відповідачем у встановлені договором строки.

Суд приходить до висновку, що відповідач свої зобов`язання за договором щодо своєчасного розрахунку за переданий йому товар не виконав, оплату в установлені в договорі строки не здійснив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 65 361 грн. 00 коп. (95 361,00 - 30 000,00).

В той же час, в процесі розгляду справи судом, позивачем та відповідачем було повідомлено суд, що заборгованість за договором поставки № 19/09-2 від 19.09.2019 погашено відповідачем у повному обсязі, на підтвердження чого до матеріалів справи було долучено копію платіжного доручення № 336 від 11.06.2020 на суму 65 361 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Дослідивши додані до заяви позивача документи, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість в сумі 65 361 грн. 00 коп. є погашеною 11.06.2020, тобто після відкриття провадження у справі (19.05.2020) та на теперішній час у відповідача перед позивачем відсутня.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, судом встановлена наявність підстав для закриття провадження справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини справи щодо наявності заборгованості у заявленому позивачем розмірі, а також підтвердження належними доказами факту її погашення відповідачем після звернення позивача із позовом до суду, господарський суд приходить до висновку, що закриття провадження у справі № 904/2519/20 не суперечить чинному законодавству та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 102 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову після прийняття заяви про зменшення розміру позовних вимог становить становила 65 361 грн. 00 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складає 2 102 грн. 00 коп. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Під час звернення із позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп. згідно з платіжними дорученнями № 1403 (#09) від 12.05.2020 на суму 2 102 грн. 00 коп.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 2 102 грн. 00 коп., оскільки провадження у справі закривається з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 904/2519/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Запорізький асфальтобетонний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія "Магістраль Сервіс 2015" про стягнення заборгованості за договором поставки № 19/09-2 від 19.09.2019 у розмірі 65 361 грн. 00 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 22.06.2020).

Повернути Приватному акціонерному товариству "Запорізький асфальтобетонний завод" (69095, м. Запоріжжя, вулиця Гончарова, будинок 20; ідентифікаційний код 03327144) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 1403 (#09) від 12.05.2020, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, тобто з 23.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений і підписаний - 23.06.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко