УХВАЛА

22.06.2020Справа № 910/9739/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу у господарській справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноблок»

про стягнення 454 629, 41 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок»

про визнання недійсними договорів

Представники: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 454 629, 41 грн., з якої 349 740, 00 грн. - основний борг, 46 655, 32 грн. - інфляційні втрати, 8 365, 00 грн. - 3 % річних та 49 869, 09 грн. - пеня.

28.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" та Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 01.07.2019 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноблок».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" - відмовлено. У задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" - відмовлено.

16.06.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу (надіслана засобами поштового зв`язку -16.06.2020), в якій позивач (за первісним позовом) просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрам-Лайн» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" судові витрати на правову (правничу) допомогу у сумі 32 000, 00 грн.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз", дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про не обґрунтованість поданої заяви, з огляду на наступне.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що у судовому засіданні 11.06.2020 до закінчення судових дебатів у справі представником позивача (за первісним позовом) було повідомлено, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані після прийняття рішення у даній справі.

11.06.2020 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення, повний текст якого складено 22.06.2020.

Згідно з ч. 7 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд зазначає, що зазначена заява позивача (за первісним позовом) є такою що подана до суду протягом п`яти днів після ухвала рішення суду, за результатами розгляду справи, тобто у строк, визначений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2019 між Адвокатським об`єднанням «Щиглов і Партнери» (далі - адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" (далі - клієнт) укладено договір № 01/07/19 про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатське об`єднання в особі його адвокатів та співробітників зобов`язується надати клієнту визначені цим договором юридичні послуги (правову допомогу) щодо захисту інтересів, прав та свобод останнього щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" грошової заборгованості, яка виникла на підставі платіжних доручень № 46 від 18.08.23016, № 49 від 30.08.2016, № 58 від 20.09.2016, № 63 від 10.10.2016, № 65 від 17.10.2016, № 140 від 05.01.2018 внаслідок перерахування грошових коштів з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноблок».

Додатком № 1 до договору № 01/07/19 від 01.07.2019 сторони передбачили основні види юридичних послуг, а саме: аналіз процесуальних документів у справі (заяв, клопотань, пояснень, відзиву, письмових та електронних доказів, судової практики) - 2100 грн/год.; підготовка процесуальних документів у справі - 2100 грн/год.; підготовка та участь у судовому засіданні - 2500 грн/судове засідання.

Крім того, 15.06.2020 Адвокатським об`єднанням «Щиглов і Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" складено та підписано акт надання послуг № 20, відповідно до якого адвокатським об`єднанням були надані наступні послуги: підготовка та участь у судових засіданнях 05.09.2019, 31.10.2019, 28.11.2019, 16.01.2020, 13.02.2019, 12.03.2020 та 11.06.2020 - 17500, 00 грн; аналіз зустрічного позову ТОВ "Фрам-Лайн" - 4200,00 грн; відзив ТОВ "Імекс-Мерчендайз" на зустрічний позов ТОВ "Фрам-Лайн" - 2100,00 грн; письмові пояснення до зустрічного позову ТОВ "Фрам-Лайн" - 6300,00 грн; аналіз судової практики до зустрічного позову щодо визнання договору недійсним - 2100,00 грн.

Загальна вартість послуг із ПДВ - 32200,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 2 від 16.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" було здійснено оплату послуг адвоката у розмірі 32 000, 00 грн.

За таких обставин, враховуючи те, що судом відмовлено у задоволені зустрічних позовних вимог у повному обсязі, приймаючи до уваги, що інтереси відповідача у судових засіданнях представляв адвокат Руденко А.О., суд приходить до висновку, що витрати, понесені відповідачем (за зустрічним позовом) на правничу допомогу відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн", при цьому суд зазначає, що такі витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченими ними часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" про відшкодування витрат на правову допомогу - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрам-Лайн" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, буд. 13, ідентифікаційний код - 35918945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імекс-Мерчендайз" (03062, м. Київ, вул. Стрийська, буд. 3, ідентифікаційний код - 42781273) 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 22.06.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.