ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/885/20

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Укрпромбудлізинг", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд", с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область

про стягнення 272677,18 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Укрпромбудлізинг" (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою б/н, б/д (вх. №901/20 від 13.04.2020 року) до Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди №21/003/2019 від 18.01.2019 року у сумі 272677,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків по сплаті орендної плати за Договором оренди №21/003/2019 від 18.01.2019 року.

Ухвалою суду від 14.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/885/19 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 28.04.2020 року (вх. №8218/20 від 28.04.2020 року) про продовження строку для подання відзиву у справі. Подане клопотання обґрунтоване тим, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211(зі змінами) на усій території України запроваджено карантин, а постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" №343 від 04.05.2020 року карантин продовжено до 22.05.2020 року. Відповідач зазначає, що у зв`язку з запровадженням карантину і перебуванням працівників ПАТ "Київметробуд" на самоізоляції, існують певні труднощі щодо надання документального підтвердження його заперечень та надання обґрунтованого відзиву на позов у встановлений судом строк, у зв`язку із чим, відповідач просить суд продовжити йому строк для подання відзиву на позов , але в будь-якому разі на строк, що є не меншим, ніж строк запровадженого карантину.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року клопотання ПАТ "Київметробуд" б/н від 28.04.2020 року (вх. №8218/20 від 28.04.2020 року) про продовження строку для подання відзиву на позов задовольнити, продовжити відповідачу процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву до 01.06.2020 року, продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву, а відповідачу - строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №0705/Г/20 від 07.05.2020 року (вх. №9061/20 від 12.05.2020 року), згідно якого відповідач позовні вимоги в частині стягнення нарахованої пені у розмірі 38669,26 грн. не визнає, оскільки, на його думку позивачем пропущено строк позовної давності для стягнення пені. У поданому відзиві відповідач також повідомив, що він має наміри мирно врегулювати спір, у зв`язку із чим на адресу позивача надіслано мирову угоду.

До суду від відповідача надійшло клопотання №0106/885 від 01.06.2020 року (вх. №11028/20 від 04.06.2020 року) про надання сторонам часу для мирного врегулювання спору, у зв`язку із чим на адресу позивача супровідним листом №579 від 07.05.2020 року надіслано проект мирової угоди (докази надіслання додано до клопотання).

До суду від позивача надійшла заява про відмову в укладенні мирової угоди б/н, б/д (вх. №9857/20 від 22.05.2020 року). У зазначеній заяві позивач повідомив, що за результатами вивчення отриманої 18.05.2020 року від відповідача мирової угоди, позивач відмовив в укладенні такої мирової угоди та просить суд розглядати справу за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Укрпромбудлізинг» (за договором - орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Київметробуд» в особі відокремленого підрозділу Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства «Київметробуд» (за договором - орендар) 18.01.2019 року укладено Договір оренди будівельних машин, механізмів та автотранспорту без екіпажу №21/003/2019 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове оплатне користування (оренду) будівельні машини, механізми та автотранспорт, перелік яких погоджується в Специфікації №1 до Договору (Додаток №1), яка є його невід`ємною частиною (далі - об`єкт оренди).

Відповідно до п. 2.1. Договору, орендна плата визначена в Специфікації №1 до Договору (Додаток №1), яка є його невід`ємною частиною. Орендна плата перераховується орендарем у безготівковій формі на рахунок орендодавця до 10 числа поточного місяця за звітним (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору, передача об`єкта та повернення його орендодавцю здійснюється на підставі Акту приймання-передачі.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що строк оренди - з моменту підписання сторонами акту приймання передачі.

У пункті 6.1. Договору сторони погодили, що цей Договір набирає сили з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 березня 2019 року.

Згідно Специфікації №1 будівельної техніки для надання в оренду (Додаток №1 до Договору) сторонами погоджено найменування машин та механізмів, які надаються в оренду, види робіт та вартість оренди - 2800,00 грн. за одиницю механізму та за одиницю виміру, з ПДВ.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору між сторонами складено та підписано без зауважень Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛК-0000006 від 31.03.2019 року на суму 224000,64 грн. з ПДВ. Позивачем було виставлено відповідачу рахунок №ЛК-0000004 від 04.04.2019 року за надані послуги з оренди будівельних машин та механізмів за березень 2019 року на суму 224000,64 грн. Однак, відповідачем в порушення умов Договору, такі послуги не було оплачено.

Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 224000,64 грн. згідно Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2019 року.

Статтею 19 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

З метою досудового врегулювання позивач звернувся до відповідача з претензією №30/03 від 30.03.2020 року (докази надіслання додано до матеріалів справи) з вимогою погасити наявну заборгованість у сумі 224000,64 грн., а також штрафні санкції, проте відповідачем зазначена претензія залишена поза увагою.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача 224000,64 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує (ч. ч. 1, 2 ст. 798 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки, станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення заборгованості у повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 224000,64 грн. правомірними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, вони відповідають чинному законодавству, а тому, підлягають задоволенню в повному обсязі. Водночас, судом взято до уваги, що відповідачем у поданому відзиві не заперечується проти наявності заборгованості за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ЛК-0000006 від 31.03.2019 року на суму 224000,64 грн.

Крім стягнення основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача 38669,26 грн. пені, нарахованої за Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2019 року на суму 224000,64 грн. за період з 11.04.2018 року по 10.10.2019 року відповідно до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у випадках несвоєчасного проведення розрахунків за цим Договором орендар, що прострочив оплату, сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої в строк суми за кожний прострочений день, але у будь-якому разі не більше 5% від суми Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відзиві на позовну заяву відповідач заявив про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Отже, пеня - це санкція, що триває у часі та розраховується за кожен день невиконання грошового зобов`язання.

Оскільки, пеня - триваюча санкція, що розраховується за кожен день прострочення, то строк позовної давності слід застосовувати з урахуванням наведеного.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що з урахуванням положення статті 116 Господарського процесуального кодексу України, днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява ( а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду). Якщо позовну заяву було повернуто, перебіг позовної давності переривається з того дня, коли заяву подано до суду з додержанням установленого порядку.

Позивач звернувся до суду з позовом 09.04.2020 року (згідно з календарним штемпелем поштової установи на конверті, в якому надійшла позовна заява).

Отже, в межах позовної давності може бути стягнута пеня, нарахована за період з 11.04.2018 року по 11.10.2019 року.

Позивач пред`явив до стягнення пеню, нараховану за період з 11.04.2018 року по 10.10.2019 року, тобто в межах позовної давності.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, враховуючи річний строк позовної давності та положення ч. 6 ст. 232 ГК України, судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд, у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, стягнути з відповідача інфляційні втрати, нараховані на заборгованість відповідача за Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) на суму 224000,64 грн. за період з 11.04.2019 по 29.02.2020 у розмірі 3347,37 грн. та 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за Актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) на суму 224000,64 грн. за період з 11.04.2019 по 06.04.2020 у розмірі 6659,91 грн. згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 6659,91 грн. та інфляційних втрат у сумі 3347,37 грн. судом встановлено, що такі розрахунки є арифметично вірними, обґрунтованими, а тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" в особі відокремленого підрозділу Тунельний загін №14 Публічного акціонерного товариства "Київметробуд" (08135, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Укрпромбудлізинг" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 19/5, ) 224000 (двісті двадцять чотири тисячі) грн. 64 коп. основного боргу, 38669 (тридцять вісім тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 26 коп. пені, 6659 (шість тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) грн. 91 коп. 3% річних, 3347 (три тисячі триста сорок сім) грн. 37 коп. інфляційних втрат та 4090 (чотири тисячі дев`яносто) грн. 16 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 19.06.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць