ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"01" липня 2020 р. Справа№ 911/3474/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс"

на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 (повний текст рішення складено 07.11.2019)

у справі № 911/3474/17 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк";

Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - 1) ОСОБА_1 , 2) Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринська аграрна компанія", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Домосвіт Трейд", 5) Приватного підприємства "Вудпак", 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровал", 7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська агропромислова компанія", 8) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМП-ОЛ", 9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Фонд", 10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рапан Сервіс", 11) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аріст Ком Вейс", 12) Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Інвест", 13) Фізичної особи-підприємця Маслик Ірини Андріївни, 14) Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів", 15) Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна енергетична компанія", 16) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільбуд", 17) ОСОБА_2 , 18) ОСОБА_3 , 19) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерконтиненталь-Україна", 20) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі", 21) Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтайр", 22) Приватного підприємства "Промінь Озерне", 23) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг", 24) Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", 25) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кратос-Агро", 26) ОСОБА_4

про визнання недійсним договору,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської облаті надійшла позовна заява Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" (далі - перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс" (далі - другий відповідач) про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг, укладеного між відповідачами.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуваний договір у відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемним, позаяк вчинений керівництвом банку після запровадження в ньому тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду. Укладення оскаржуваного договору, який за твердженням позивача за своєю правовою природою є договором факторингу, відбулось з порушенням сторонами договору їх господарської компетенції та за відсутності у них відповідних повноважень на укладення даного договору, позаяк рішення Наглядової ради про погодження укладення оскаржуваного договору було прийнято з грубим порушенням порядку проведення засідання ради та в умовах конфлікту інтересів. Крім того, другий відповідач не мав повноважень на укладення оскаржуваного договору факторингу, оскільки не є фінансовою установою.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.04.2018 у даній справі позовні вимоги задоволені повністю. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг, укладений між ПАТ "Радикал Банк" та ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс". Стягнуто з ПАТ "Радикал Банк" на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 800 грн. судового збору. Стягнуто з ТОВ "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс" на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 800 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що при укладенні договору відповідачі порушили власну господарську компетенцію та оскаржуваний договір є договором факторингу, на укладення якого другий відповідач не мав повноважень, оскільки не є фінансовою установою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 у даній справі рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова мотивована тим, що у Наглядової ради ПАТ "Радикал Банк" було достатньо повноважень згідно статуту та Закону України "Про акціонерні товариства" для прийняття рішення про вчинення відповідного правочину щодо відступлення прав вимоги. Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що договір не є договором факторингу та другий відповідач вчинив відповідний правочин у межах своєї господарської компетенції.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 06.11.2018, рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2018 у даній справі № 911/3474/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Постанова суду касаційної інстанції мотивована наступним: суди не встановили обставини, які можуть бути достатньою підставою для висновку щодо відповідності чи не відповідності змісту передбачених договором зобов`язань ознакам, визначеним у ст. 1077 Цивільного кодексу України; передчасним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що у наглядової ради банку було достатньо повноважень для прийняття рішення про вчинення правочинів щодо відступлення прав вимоги, передбачених договором; судами не досліджено наявність чи відсутність факту підробки звіту про оцінку ринкової вартості майна, проведеної ДП "Піккард Енд Ко ЛТД" з визначення ринкової вартості прав вимоги переданого зобов`язання, а також наявності чи відсутності у ньому відомостей, які надають підстави для твердження про дійсну ринкову вартість відступлених за оскаржуваним договором вимог у розмірі 100539250,03 грн., в той час, коли обставини щодо ринкової вартості вимог, які були відчужені на підставі оскаржуваного договору, мають суттєве значення для вирішення даного спору; суди не надали жодної правової оцінки доводам учасників справи щодо відсутності належного розрахунку за відступлене право вимоги; не прийняли до уваги та не відхилили доводи позивача щодо наявності конфлікту інтересів у членів Наглядової ради при прийнятті рішень, які стали передумовою для укладення спірного договору.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.10.2019 в позові Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) ОСОБА_1 , 2) Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Чигиринська аграрна компанія", 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс", 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "Домосвіт Трейд", 5) Приватного підприємства "Вудпак", 6) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровал", 7) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська агропромислова компанія", 8) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМП-ОЛ", 9) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Фонд", 10) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рапан Сервіс", 11) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аріст Ком Вейс", 12) Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-Інвест", 13) Фізичної особи-підприємця Маслик Ірини Андріївни, 14) Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання Слов`янський завод високовольтних ізоляторів", 15) Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна енергетична компанія", 16) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільбуд", 17) ОСОБА_2 , 18) ОСОБА_3 , 19) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерконтиненталь-Україна", 20) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вантаж Бі.Ем.Джі", 21) Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтайр", 22) Приватного підприємства "Промінь Озерне", 23) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест консалтинг", 24) Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", 25) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кратос-Агро", 26) ОСОБА_4 , про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 09.07.2015 № заг, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "АРБ Інвестменс", відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Господарського суду Київської області від 22.10.2019, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17 залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс" 22.06.2020 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 справу № 911/3474/17 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Стаття 4 названого Закону встановлює, що за подання апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з цим, вказаним Законом передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на день звернення з позовом); позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік", розмір одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року складає 1 600,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є визнання недійсним договору.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс" слід сплатити судовий збір за одну немайнову вимогу.

Із урахуванням вказаних приписів Закону України "Про судовий збір", і того, що предметом позову у даній справі є вимога немайнового характеру, тому при зверненні до суду з апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 2 400,00грн. (1 600 грн. х 150%).

В той же час, при зверненні з апеляційною скаргою, скаржником у порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано жодних документів, що підтверджують сплату судового збору.

Разом з цим, перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила відсутність належних доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до вимог п. 3. ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Вимоги до надсилання копії апеляційної скарги учасникам справи встановлено ст. 259 ГПК України, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 262 ГПК України до відкриття апеляційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

За приписами ст. 2, 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб та змагальності сторін.

Отже, скаржником не надано доказів надсилання іншим учасникам справи копій апеляційної скарги з додатками, як того вимагають приписи ст. 258, 259 ГПК України.

Водночас, скаржником при поданні апеляційної скарги було заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі №911/3474/17.

Приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, повний текст оскаржуваного судового рішення було підписано 07.11.2019. Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги є 27.11.2019. Натомість, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс" звернулось з апеляційною скаргою до суду лише 22.06.2020.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс" зазначає, що про наявність судового рішення дізналась лише у червні 2020 року у зв`язку з телефонними дзвінками третіх осіб.

Північний апеляційний господарський суд вказані доводи скаржника не визнає поважними для поновлення пропущено строку через наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п. 2 ч. 2. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Також, п. 8 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України вказує, що в апеляційній скарзі має бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на викладене, а також на те, що апелянтом конкретно не зазначено коли саме дізнався про оскаржуване рішення, доводи заявника апеляційної скарги про те, що він пропустив строк на подання апеляційної скарги через те, що про наявність судового рішення дізнався лише у червні 2020 року у зв`язку з телефонними дзвінками третіх осіб, не приймаються судом апеляційної інстанції як поважна причина пропуску строків на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та залишення поданої апеляційної скарги без руху.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту надати докази сплати судового збору, докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи та докази підтвердження дати, коли скаржнику стало відомо про оскаржуване рішення.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 4 статті 174, пункту 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс" на рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019 у справі № 911/3474/17 залишити без руху.

2. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 400 гривень, докази направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам справи та вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.10.2019.

3. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія екоресурс", що у випадку не усунення у встановлений термін вказаних недоліків, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім