ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

22 червня 2020 року Справа № 915/242/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши справу

за позовом Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області (54050, м.Миколаїв, пр.-т Богоявленський, буд.314)

в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, м.Миколаїв, пр.-т Миру, буд.34),

до відповідача: Фермерського господарства "Урожай" (57222, Миколаївська обл., Вітовський р-н, с.Михайло-Ларине, вул.Миколаївська, буд.1),

про: зобов`язання повернути земельні ділянки площею 15,84 га та 5,41 га загальною вартістю 594606,61 грн., -

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Ткаченко О.І., згідно ордеру,

прокурор Григорян Е.Р., згідно посвідчення,

встановив:

Позивач - Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №(15-32)3098вих-18 від 22.03.2018, в якій просить зобов`язати Фермерське господарство "Урожай" () повернути у розпорядження держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельні ділянки площею 15,84 га та 5,41 га загальною вартістю 594606,61 грн. для ведення селянського (фермерського) господарства в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право постійного користування серії ІІ-МК №001366, виданого Жовтневою районною радою народних депутатів 28.12.2001.

Позовні вимоги обгрунтовано посиланням на ч.1 ст.31, ст.ст.116, 118, 123, 125, 131 Земельного кодексу України та ст.ст.407, 413, 1225 Цивільного кодексу України та мотивовано тим, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини i припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Зазначена позиція узгоджується з постановами Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі №6-2329цс16 та від 23.11.2016 у справі №6-3113цс15. За таких обставин, право постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування, виданого Жовтневою районною радою народних депутатів 28.12.2001 ОСОБА_1 , припинилось 01.04.2012. Також встановлено, що земельна ділянка державної власності, загальною площею 21,25 га в межах території Первомайської селищної ради (з 2012 року) продовжує використовуватись ФГ "Урожай" без правовстановлюючих документів, при цьому сплачується лише земельний податок, що суперечить ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

18.06.2018 від відповідача на адресу суду надійшов відзив №11 від 15.06.2018, яким відповідач проти позову заперечує та зазначає наступне.

Фермерське господарство відповідача засновано ОСОБА_1 у 1995 році. 28.12.2001, на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-МК №001366 було передано для постійного користування для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку загальною площею 23,7 га. Засновник ФГ ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина, ОСОБА_3 , фактично прийняла всю спадщину після його смерті за законом. 02.04.2012 між ФГ та ОСОБА_3 був укладений Договір безоплатного користування спірної земельної ділянки, згідно якого, ФГ прийняло в строкове безоплатне користування спірну земельну ділянку строком на 15 років для ведення фермерського господарства. Відповідач зауважив, що спірна земельна ділянка при житті засновника використовувалась ФГ за цільовим призначенням та продовжує використовуватись за Договором безоплатного користування від 02.04.2012 до одержання спадкоємицею правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянку, яка фактично прийняла спадщину i мала законні підстави залишати спірну земельну ділянку в користуванні ФГ. Тобто земельна ділянка, яка є спірною, ніколи не вибувала з користування ФГ, яке по сьогоднішній день сплачує за користування нею відповідні податки, про що не заперечує й сам позивач, вказуючи на зазначену обставину в позовній заяві з посиланням на інформацію Головного управління ДФС у Миколаївській області про сплату земельного податку. Твердження позивача про те, що право користування земельною ділянкою, яке виникло у особи на підставі державного акту на право постійного користування землею, не входить до складу спадщини i припиняється зі смертю особи, котрій належало таке право є передчасним. Спадкування спірної земельної ділянки спадкоємицею ОСОБА_3 є предметом розгляду в Жовтневому районному суді Миколаївської області, в провадженні якого перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області про визнання права постійного користування на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Відповідач посилаючись на ст.257 ЦК України просить застосувати строки позовної давності, оскільки вони сплили 07.06.2016.

06.07.2018 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив б/н від 06.07.2018, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та зазначає, що мав місце реальний, юридично-дійсний факт, що обумовив набуття ОСОБА_1 статусу титульного землекористувача - особи, яка у порядку визначеному чинним законодавством набула права постійного користування земельною ділянкою. Таке право носить суб`єктивний характер, є індивідуально визначений і відмінним від права власності на землю, та реалізовується виключно відповідно до закону. Позивач звертає увагу на те, що спірна земельна ділянка, як об`єкт відносно якого померлим (спадкоємцем) реалізовувалося право постійного користування, за своєю юридичною природою не може бути включена до складу спадщини, оскільки є лише одним із елементів тріади права власності (в тому числі на землю). Позивач просить суд врахувати, що копія клопотання відповідача, приєднаного до відзиву не містить відмітки про реєстраційний індекс як вхідного документа, проставленого Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області на виконання вимог Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, раді міністрів автономної республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1242. Такий документ не надходив, та відповідно не був включений до роботи з документами в установі позивача. Що ж до листа Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області від 05.07.2013 №2658/2000-13, то він є документом, що сформований за результатами розгляду іншого листа голови ФГ "Урожай" ОСОБА_5, який був прийнятий до документообігу позивача за вхідною реєстрацією кореспонденції від 07.06.2013 №2658/2000-13. Щодо заяви про застосування строків позовної давності відповідача, позивач вважає її необґрунтованою та зазначає, що звернення ФГ "Урожай" було розглянуто Головним управлінням Держземагентства у Миколаївській області в порядку встановленому нормами ЗК України, та розцінено як факт належної поінформованості (правового усвідомлення) відповідачем всього змісту та обсягу протиправності власної поведінки у випадку використання спірної земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Підстави вважати ФГ "Урожай" особою, що порушує права Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області були відсутні. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідь, надана листом Головного управління Держземагентства у Миколаївській області від 05.07.2013 №2658/2000-13 за результати розгляду звернення була вичерпною та не могла бути розтлумачена відповідачем на власну користь.

06.07.2018 від прокуратури на адресу суду надійшла відповідь на відзив ФГ "Урожай" №(15-32)6330вих-18 від 05.07.2018, в якій він заперечує проти доводів викладених відповідачем у відзиві та зазнає про наступне. Прокуратура вказує, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право. Прокуратура вважає, що у ФГ "Урожай" відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою. Стосовно доводів відповідача щодо застосування строків позовної давності прокуратура зазначає, що використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів триває з 2012 року та Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області дізналось про нього лише у березні 2018 року та раніше не могло про нього дізнатись, відповідно до ст.261 ЦК України строки позовної давності позивачем не пропущені.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2018 (суддя Мавродієва М.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 рішення Господарського суду Миколаївської області залишено без змін.

Постановою Верховного Суду (Касаційний господарський суд) від 13.05.2019 у справі №915/242/18 касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області задоволено частково, рiшення Господарського суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 15 січня 2019 року у справі 915/242/18 скасовано, справу №915/242/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.06.2019 головуючим у справі №915/242/18 визначено суддю Ржепецького В.О.

Справу №915/242/18 06.06.2019 прийнято до свого провадження суддею Ржепецьким В.О.

Ухвалою суду від 08.07.2020 провадження у справі №915/242/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №477/681/18 за позовом ОСОБА_3 до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права постійного користування на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, що перебуває у провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області.

27.02.2020 головою ФГ "Урожай" подано до господарського суду клопотання про поновлення провадження у даній справі у зв`язку з ухваленням постанови Миколаївським апеляційним судом у цивільній справі №477/681/18 та закриття провадження у справи на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмета спору.

05.03.2020 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у господарській справі №915/242/18 та призначення підготовчого засідання у справі на 30 березня 2020 року о 12:00 год.

11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з наступними змінами), відповідно до якої на усій території України установлено карантин.

Ухвалою від 30.03.2020 судом постановлено: підготовче засідання відкласти на іншу дату без визначення дати; запропонувати учасникам справи ініціювати розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні, на підставі наявних документів, у зв`язку зі встановленням на усій території України карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.202р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" з наступними змінами, подавши до Господарського суду Миколаївської області відповідне клопотання (заяву); про дату та час судового засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою.

Ухвалою суду від 26.05.2020 підготовче засідання у справі призначено на 22 червня 2020 року о 10:40.

22.06.2020 прокуратурою подано до господарського суду заяву про закриття провадження у справі в порядку п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та повернення прокуратурі Миколаївської області судового збору.

Заяву обгрунтовано посиланням на те, що рішеннями судів за ОСОБА_3 визнано право постійного користування земельною ділянкою, яка є предметом спору у справі №915/242/18, в порядку спадкування за законом.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Присутні у судовому засіданні прокурор та представник відповідача підтримали клопотання про закриття провадження у справі.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників учасників справі, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

10.05.1995 згідно Довідки №688 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 07.10.1999 (т.1 а.с.36) Селянське (фермерське) господарство "Урожай", було зареєстровано Виконавчим комітетом районної ради народних депутатів за №20875976, керівником вказаного господарства був ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься витяг із Статуту селянського (фермерського) господарства "Урожай", зареєстрований Жовтневою райдержадміністрацією Миколаївської області за реєстраційним номером №110 від 10.05.1995 (т.1 а.с.33-35).

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею ІІ-МК №001366, виданого на підставі рішення Жовтневої районної Ради народних депутатів №7 від 28.12.2001, ОСОБА_1 передано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 23,7 га в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення селянського (фермерського) господарства. Вказана земельна ділянка складалась із трьох частин площами 15,84 га, 2,45 га та 5,41 га (т.1 а.с.47).

З 26.07.2011 керівником ФГ "Урожай" став ОСОБА_5 , згідно Наказу ФГ "Урожай" №1 від 25.07.2011 (т.1 а.с.67).

Згідно витягу зі Статуту Фермерського господарства "Урожай" (Нова редакція), який зареєстровано Жовтневою районною Державною адміністрацією за реєстраційним №1008273 від 14.09.2011, у відповідності до п.п.1.2. та 1.3., якого засновником господарства є: ОСОБА_1 та членом господарства є: ОСОБА_5 (т.1 а.с.71-73).

01.04.2012 ОСОБА_1 помер, що зафіксовано у Свідоцтві про смерть Серія НОМЕР_1 від 03.04.2012.

Земельна ділянка за життя ОСОБА_1 між членами фермерського господарства не розпайовувалась, що підтверджується інформацією відділу Держгеокадастру у Вітовському районі Миколаївської області.

01.02.2018 Відділом у Вітовському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області своїм листом про надання інформації №120/109-18 повідомлено Миколаївську місцеву прокуратуру №2 Миколаївської області, про те, що за ОСОБА_1 на підставі рішення 20 сесії 23 скликання Жовтневої районної Ради народних депутатів №7 від 28.12.2001 зареєстрований 28.12.2001 державний акт серії ІІ-МК №001366 на право постійного користування землею площею 23,7 га в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області для ведення селянського (фермерського) господарства. Земельна ділянка відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення, за угіддями - рілля. Також додатково повідомлено, що згідно "Книги записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі" за станом на 01.01.2013 на вищезазначену земельну ділянку договори оренди ФГ "Урожай" не зареєстровані, тому надати належним чином завірену копію договору оренди не вбачається за можливе (т.1 а.с.82).

Однак земельна ділянка загальною площею 21,25 га продовжує використовуватись ФГ "Урожай", що підтверджується актом обстеження земельної ділянки Первомайської селищної ради від 08.11.2017 та інформацією Головного управління ДФС у Миколаївській області про сплату земельного податку фермерським господарством.

Прокурор зазначає, що у даному випадку встановлено факт безпідставного користування ФГ "Урожай" упродовж 2012-2018 років земельною ділянкою, площею 21,25 га в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району. За таких обставин, право постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування, виданого Жовтневою районною радою народних депутатів 28.12.2001 ОСОБА_1 , припинилось 01.04.2012.

Також прокуратурою зазначено, що земельна ділянка державної власності, загальною площею 21,25 га в межах території Первомайської селищної ради (з 2012 року) продовжує використовуватись ФГ "Урожай" без правовстановлюючих документів, при цьому сплачується лише земельний податок, що суперечить ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2019 у справі №477/681/18 позов задоволено повністю, визнано за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право постійного користування землею, загальною площею 23,7 га в межах території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області для ведення селянського (фермерського) господарства, що належало померлому на підставі державного акту на право постійного користування землею від 28 грудня 2001 року серії ІІ-МК №001366, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1161.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.02.2020 у справі №477/681/18 апеляційні скарги першого заступника прокурора Миколаївської області та ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2019 без змін.

Рішення у цивільній справі №477/681/18 за позовом ОСОБА_3 до Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання права постійного користування на земельну ділянку в порядку спадкування за законом набрало законної сили 14.02.2020.

У відповідності з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вищевказаними рішеннями судів за ОСОБА_3 визнано право постійного користування земельною ділянкою, яка є предметом спору у даній справі, в порядку спадкування за законом.

Крім того, матеріали господарської справи містять копію договору від 02.04.2012, укладеного між ОСОБА_3 та головою ФГ «Урожай» ОСОБА_5 про передачу в строкове (на 15 років) безоплатне користування земельну ділянку, яка розташована на території Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області та зареєстрована в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1161 та належить ОСОБА_3 по факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 . В безоплатне користування передається земельна ділянка загальною площею 23,7 га.

За таких обставин ФГ «Урожай» використовує земельну ділянку на законних підставах та враховуючи правову позицію Верховного Суду у справі №368/54/17 від 20.11.2019 щодо можливості успадкування права постійного користування, предмет спору у даній господарській справі відсутній.

У відповідності до ч.2 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За приписами ч. 4 зазначеної статті, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи. Яка його сплатила за ухвалою суду.

Враховуючи відсутність предмета спору провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а сплачений за платіжним дорученням №312 від 19.03.2018 судовий збір в розмірі 8920 грн - поверненню прокуратурі Миколаївської області.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 46, 185, 231, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання Керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області за вих. №32/2-4005вих-20 від 19.06.2020 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору задовольнити.

2.Клопотання Фермерського господарства "Урожай" (вх. №2559/20 від 27.02.2020) про закриття провадження у справі задовольнити.

3.Закрити провадження у справі.

4.Повернути прокуратурі Миколаївської області (54030, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, ідентифікаційний номер 02910048) на р/р UA0000340, банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172 з Державного бюджету України сплачений згідно платіжного доручення №312 від 19.03.2018 судовий збір у сумі 8920,00 грн.

5.Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано 26.06.2020.

Суддя В.О.Ржепецький