РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/362/20
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Чернігівського міського центру зайнятості, вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017,

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005,

про стягнення 9639,80 грн

без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання)

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача майнової шкоди (збитків) в сумі 9639,80 грн., яка складається з виплаченої допомоги по безробіттю фізичній особі ОСОБА_1 , яка має бути повернута позивачу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.20 справа №927/362/20 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою господарського суду від 27.04.20 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання) та встановлено строки для подання відзиву на позов та відповіді на відзив на позов.

Приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

15.05.20 від відповідача на адресу суду надійшов відзив №2500-0802-7/15638 від 12.05.20 на позовну заяву. У поданому відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області заперечує проти заявлених позивачем вимог з огляду на те, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 №620/1391/19 Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України, правонаступником якого є Головне управління, ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 31.05.2018. Центр зайнятості у даній справі стороною не був. Як вказує відповідач, всупереч твердженням центру зайнятості, Чернігівським окружним адміністративним судом не встановлено, що через неправомірні дії Головного управління виплачено допомогу по безробіттю ОСОБА_2 , яка підлягає поверненню, чим завдано шкоди центру зайнятості. Відповідач, посилаючись на приписи статті 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як на підставу, зазначену позивачем у позові, зазначає, що згідно з даними нормами центр зайнятості не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю особі, з органу Пенсійного фонду у випадку призначення такій особі пенсії за рішенням суду.

Відповідач також посилається на приписи п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, та зазначає, що по відношенню до ОСОБА_3 відовідач не є роботодавцем, недостовірні відомості, на підставі яких було призначено допомогу по безробіттю ОСОБА_2 , Головним управлінням до центру зайнятості не надавались, а тому, в Головного управління відсутні підстави для повернення коштів центру зайнятості, як незаконно виплачених останнім.

Крім того, посилаючись на норми ст. 1173 Цивільного кодексу України, відповідач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відноситься до органів державної влади, та в разі задоволення позовних вимог про стягнення з Головного управління матеріальної шкоди, відшкодування повинно здійснюватися органом Казначейства згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №846 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.13 № 45) шляхом безспірного списання коштів у межах відповідних бюджетних призначень.

Разом з тим, зазначає відповідач, за період з 14.05.19 по 10.11.19 ОСОБА_4 отримав суму матеріального забезпечення у розмірі 9639,80 грн. допомоги по безробіттю, а також на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 за №620/1391/19 йому було нараховано та виплачено у січні 2020 року пенсію за період з 14.05.2019 по 30.11.2019 в сумі 12366 грн. 23 коп. Таким чином, вказує відповідач, знаючи про рішення суду, ОСОБА_4 свідомо не повідомив центр зайнятості про призначення йому пенсії, та безпідставно продовжував отримувати і допомогу по безробіттю, і пенсію за віком. З врахуванням викладеного, вище відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

20.05.20 на адресу суду від Чернігівського міського центру зайнятості надійшла відповідь (№05/1678 від 19.05.20) на відзив на позовну заяву, в якому з твердженнями відповідача позивач не погоджується з наступних підстав.

По-перше, вказує позивач, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі №620/1391/19 було визнано протиправними дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області) щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах з 31.05.2018. Таким чином, судом було встановлено, що неправомірні дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, які полягали у відмові щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відбулось несвоєчасне призначення, нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 . Зазначене рішення набрало законної сили та у відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

По-друге, щодо тверджень відповідача, що Чернігівський міський центр зайнятості відповідно до ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю особі, з органу Пенсійного фонду у випадку призначення такій особі пенсії за рішенням суду, позивач зазначив, що позовні вимоги Чернігівським міським центром зайнятості обґрунтовані та заявлені саме на підставі норм Цивільного кодексу України (ст. 11, 1166, 1173 ЦК України), а не на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

По-третє, щодо твердження відповідача про свідоме неповідомлення ОСОБА_5 . Чернігівського міського центру зайнятості про призначення йому пенсії, та безпідставного отримання допомоги по безробіттю і пенсії за вислугу років, позивач зазначив, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 по справі № 620/1391/19 було зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 31.05.2018. Згідно з п. 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Відповідно до п. 4.7 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. 11.12.2019 Чернігівський міський центр зайнятості звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із запитом про надання інформації про дату прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах з 31.05.2018 відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 у справі №620/1391/19. Листом від 21.12.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, що ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком з 31.05.2018. Однак про дату прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області такого рішення повідомлено не було. Таким чином, зазначає позивач, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надано доказів щодо дати прийняття рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 31.05.2018 та про дату повідомлення ОСОБА_3 про призначення пенсії, то твердження Відповідача про свідоме неповідомлення ОСОБА_5 . Чернігівського міського центру зайнятості про призначення йому пенсії та одночасне отримання допомоги по безробіттю і пенсії за вислугою років є безпідставним.

Відзив на позов та відповідь на відзив разом з доданими документами прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або, якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

11.01.2019 року до Чернігівського міського центру зайнятості звернувся гр. ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в пошуках роботи. У зв`язку з відсутністю підходящої роботи на підставі поданої заяви гр. ОСОБА_1 за його особистою заявою наказом від 13.05.19 №НТ190513 було прийнято рішення про надання статусу безробітного з 07.05.19.

Згідно пп. 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" згідно наказу від 14.05.19 №НТ190514 безробітному було призначено допомогу по безробіттю: понад 10 років - 70% середньої з/п (доходу) звлежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д., 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д. з 14.05.19 по 07.05.20.

Згідно з наказом від 14.05.19 №НТ190514 Чернігівського міського центру зайнятості затверджено розпочати виплату допомоги по безробіттю з 14.05.2019 р.

Відповідно до ч. 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та вартості наданих соціальних послуг.

На виконання даної норми Закону, при черговому відвідуванні центру зайнятості, безробітний ОСОБА_1 проінформував щодо наявності рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.19 по справі 620/1391/19, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2019 р., ухвали Верховного Суду від 09.12.2019р., відповідно до яких, рішення залишено без змін, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 31.05.2018р.

Так, гр. ОСОБА_1 31.05.2018 року звернувся до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п.б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Листом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України за №11221/06 від 23.04.19 ОСОБА_1 було повідомлено про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, не було зараховано період його роботи з 03.10.1990 на посаді газоелектрозварника у ПрАТ «Чернігівгазбуд» та період його навчання у середньому професійно-технічному училищі №17 за професією «електрогазозварник»: з 01.09.1979 по 15.07.1982.

Не погодившись із таким рішенням гр. ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року по справі №620/1391/19 визнано протиправним дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити гр. ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 31.05.18.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.19 постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.19 по справі №620/1391/19 залишено без змін.

Згідно листа Відділу з питань перерахунків пенсій №13 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 21.12.19 №11956/03-14, ОСОБА_1 призначена пенсія за віком на пільгових умовах з 31.05.2018р.

Згідно з довідкою-розрахунком матеріального забезпечення Чернігівського міського центру зайнятості (від 27.12.19 №06/3979) гр. ОСОБА_1 з 14.05.19 по 10.11.19 була виплачена допомога по безробіттю в сумі 9639,80 грн.

Листом 28.12.19 року за №05/3986 позивач направив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області претензію, в якому запропоновано в місячний строк з дня отримання претензії добровільно сплатити на розрахунковий рахунок Чернігівського міського центру зайнятості кошти в сумі 9636,80 грн, які виплачені гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю за період з 14.05.2019 року по 10.11.2019 року. Листом від 23.01.20 №2500-0802-9/255 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надало відповідь на претензію, із зазначенням про безпідставність вимоги центру зайнятості щодо відшкодування матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 в сумі 9639,80 грн.

Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідності до статті 1173 ЦК України шкода завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вини заподіювача шкоди), спеціальна норма статті 1173 ЦК України передбачає відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

Відповідно до частини 1 статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

Згідно статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 7 зазначеного Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене Пенсійний фонд є органом виконавчої влади, тобто суб`єктом відповідальності в розумінні статті 1173 ЦК України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування приписів статей 1166 та 1173 ЦК України та статті 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у подібних правовідносинах, викладена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 915/282/17 та від 18.06.2018 року у справі №904/1284/17.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.19 року по справі №620/1391/19, що залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.10.19 року, визнано протиправним дії Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити гр. ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 31.05.18.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини протиправної поведінки відповідача у даній справі, яка виявилась у безпідставній та незаконній відмові в призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії, є встановленими та не підлягають доведенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з пунктом 2 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна розпочати роботу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 зазначеного закону статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (частина 2 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

Таким чином, виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем не добровільно, а на виконання вимог Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до положень частини 1 статті 7, статті 8 та пункту 1 частини 2 статті 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, який є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, кошти якого не включаються до складу Державного бюджету України.

Виходячи з наведених вище положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" здійснені позивачем виплати допомоги по безробіттю особі, якій призначено пенсію, є додатковими витратами позивача, оскільки така виплата допомоги по безробіттю не здійснювалася б позивачем у випадку своєчасного призначення та виплати пенсії гр. ОСОБА_1 .

Внаслідок неправомірних дій відповідача гр. ОСОБА_1 своєчасно не отримав призначення пенсійного забезпечення, яке йому гарантовано чинним законодавством, а Чернігівський міський центр зайнятості безпідставно здійснив йому виплату допомоги по безробіттю, як особі, яка не має будь-яких доходів, за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між незаконними діями Пенсійного фонду та понесеними позивачем збитками.

Отже, беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що саме внаслідок протиправної відмови у призначенні пенсії гр. ОСОБА_1 , що підтверджено вищевказаними судовими рішеннями, відповідач завдав матеріальної шкоди (збитків) Чернігівському міському центру зайнятості у розмірі отриманої гр. ОСОБА_1 допомоги по безробіттю в розмірі 9639,80 грн за період з 14.05.19 по 10.11.19, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та задовольняє позовні вимоги повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 202, 232 233, 236-238, 240 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, ) на користь Чернігівського міського центру зайнятості (вул. Попудренка, 14, м. Чернігів, 14017, , р/р НОМЕР_2 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) матеріальну шкоду в розмірі 9639,80 (дев`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 80 (вісімдесят) коп та судові витрати в сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/