РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.06.2020Справа № 910/4349/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 15624,96 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Мезецький М.С.

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 15624,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, працівника якого визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, згідно із приписів ст.1172 ЦК України повинен відшкодувати позивачу різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст.1194 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

28.04.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, у якому відповідач просить суд здійснювати розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено судове засідання у справі на 21.05.2020.

Протокольною ухвалою від 21.05.2020 відкладено судове засідання на 04.06.2020.

04.06.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечив, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів здійснення ПрАТ "УСК "Княжа Вієна Іншуренс" сплати страхового відшкодування у розмірі 78713,04 грн.

Протокольною ухвалою від 04.06.2020 відкладено судове засідання на 23.06.2020.

У судове засідання 23.06.2020 представник позивача не з`явився. Про розгляд справи позивач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 04.06.2020.

Третя особа у судове засідання 23.06.2020 не з`явилася.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.06.2020 надав пояснення по суті своїх заперечень на позов, проти позову заперечив.

У судовому засіданні 23.06.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2017 року між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА" (змінено найменування на Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС") та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № bm53098a7k5, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "BMW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

11 травня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "BMW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

У відповідності до довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 11.05.2017 та постанови Святошинського районного суду міста Києва від 16.06.2017 у справі №759/7660/17, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , вимог п.10.4. та п.13.1 Правил дорожнього руху України.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із акту виконаних робіт №А-292510 від 23.07.2017 становила 94338,00 грн.

Позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страхові акти №AXА2210097 від 30.05.2017 та №AXА2219580 від 25.07.2017 згідно із якими позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 94338,00 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 94338,00 грн (шляхом перерахування на рахунок ремонтної організації), що підтверджується платіжними дорученнями №338441 від 31.05.2017 на суму 80008,42 грн, №355101 від 26.07.2017 на суму 14329,58 грн.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована у ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4800655.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" позивач звернувся до останньої із заявою вих. №11299/18/ЦВ від 13.10.2017 про виплату страхового відшкодування у сумі 94338,00 грн.

Позивач зазначає, що 09.01.2018 ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рахунок позивача здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 78713,04 грн.

Позивач вказує, транспортний засіб "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини водія якого відбулася дорожньо-транспортна пригода, належить Товариству з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" та на момент вчинення ДТП, водій "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , виконував свої трудові обов`язки.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України) у сумі 15624,96 (94338,00 грн - 78713,04 грн). При цьому, з огляду на те, що винна в ДТП особа ( ОСОБА_1 ) станом на дату ДТП виконувала службові обов`язки, на підставі ст.1172 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути вказану суму грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" (відповідача у справі).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту здійснюється і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.

Як підтверджено матеріалами справи, 11.05.2017 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "BMW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1 (майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням вказаного транспортного засобу застраховані у позивача) та автомобіля "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля згідно із акту виконаних робіт №А-292510 від 23.07.2017 становила 94338,00 грн.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту № bm53098a7k5, у зв`язку із настанням 11.05.2017 страхового випадку (ДТП), позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 94338,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №338441 від 31.05.2017 та №355101 від 26.07.2017.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то позивач звернувся до ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" із заявою вих. №11299/18/ЦВ від 13.10.2017 про виплату страхового відшкодування у сумі 94338,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено вину водія транспортного засобу "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 14.04.2018.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом, вартість відновлювального ремонту автомобіля "BMW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно із акту виконаних робіт №А-292510 від 23.07.2017 становила 94338,00 грн.

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно із п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "BMW 320", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2014, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин сторонами суду надано не було.

09.01.2018 ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на рахунок позивача здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 78713,04 грн.

Отже, сума різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням становить 15624,96 грн (94338,00 грн - 78713,04 грн).

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням наведеного, законодавством встановлено принцип повного відшкодування шкоди, яка завдана майну юридичної особи.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 1187 ЦК України діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб - є джерелом підвищеної небезпеки.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність встановлено статтею 1194 Цивільного кодексу України, за змістом якої особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням наведеного, страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодовує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, а різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691 цс 15, постанові Верховного суду у складі судової палати Касаційного цивільного суду № 686/17155/15-ц від 03.10.2018).

Згідно із ч.1 ст.1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Правовий зв`язок між юридичною або фізичною особою та працівником виникає з трудових відносин незалежно від їх характеру - постійні, тимчасові, сезонні відносини або відносини, що склалися між зазначеними особами при виконанні працівником іншої роботи за трудовим договором (контрактом).

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №135446, місце роботи ОСОБА_1 (винної у ДТП особи) - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К".

Відповідно до наданих відповідачем у матеріали справи наказу №16-к від 08.02.1982 про призначення на роботу та наказу №109/к від 25.01.2019 про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" та працював на посаді водія автотранспортних засобів.

Факт виконання ОСОБА_1 свої трудових обов`язків під час ДТП відповідачем не заперечується.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 відповідач є власником транспортного засобу "МАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, з наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що станом на дату ДТП (11.05.2017) ОСОБА_1 (винна в ДТП особа) виконував свої трудові обов`язки, у зв`язку з чим саме у відповідача (ТОВ "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К") як у роботодавця винної у ДТП особи, виник обов`язок відшкодувати позивачу шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Ураховуючи вище наведене, у відповідача виник обов`язок сплати на користь позивача грошові кошти у сумі 15624,96 грн (різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою за Полісом АЕ/4800655).

Заперечення відповідача щодо ненадання позивачем доказів сплати ПрАТ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" страхового відшкодування у розмірі 78713,04 грн, у зв`язку із чим на думку відповідача, позивачем не підтверджено, що страховиком винної у ДТП особи сплачено саме вказану суму страхового відшкодування, суд відхиляє, оскільки відповідачем усупереч приписам ст.13, 73, 74, 76 - 79 ГПК України не надано належних та достатніх доказів у підтвердження своїх заперечень на позов. Обставин, наведених у позові відповідачем жодними доказами не спростовано.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ураховуючи викладені обставини, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРКС" позовних вимог.

Підсумовуючи вище наведене, суд задовольняє позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 15624,96 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУДКОМПЛЕКС-К" (03115, м.Київ, ВУЛ. СВЯТОШИНСЬКА, будинок 34, ідентифікаційний код 33999954) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8 ідентифікаційний код 20474912) шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 15624,96 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.06.2020.

Суддя С. О. Турчин