РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2020Справа № 910/1230/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про стягнення 3 774, 01 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог)

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 22.06.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 2 312 381, 27 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.03.2020.

20.02.2020 від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на позовну заяву.

У день судового засідання 02.03.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з погашенням основного боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 було продовжено строк підготовчого провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.03.2020.

24.03.2020 та 26.03.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» надішли клопотання про розгляд справи без участі представника.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211, Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 з урахуванням Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, судове засідання, призначене на 24.03.2020 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 було перепризначено судове засідання на 09.06.2020.

У день судового засідання 09.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» надійшло клопотання, в якому останній просить провести судове засідання без його участі та наголосив на підтриманні позовних вимог у повному обсязі.

Предстаник відповідача у судовому засіданні 09.06.2020 надав пояснення по справі та не заперечував на рахунок закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.06.2020.

У судовому засіданні 22.06.2020 представник відповідача заперечував проти задоволення щодо задоволення позовних вимог.

Уповноважений представник позивача у судове засідання не з`явився.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ст. 202 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про

ліцензування видів господарської діяльності», «Про Національну комісію, що

здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», на

підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання

електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює

державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова

НКРЕКП від 14.06.2018 № 429), ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» є постачальником електричної енергії споживачам.

Згідно з ч. 1 ст. 68 ЗУ «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. Набалансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються : купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Частиною 1 ст. 4, ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про ринок електричної енергії» передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Так, НЕК «УКРЕНЕРГО» згідно наказу від 03.04.2019 № 204 (останні зміни згідно наказу від 16.08.2019 № 441) затверджено та оприлюднено умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії, положення заяви на укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом їх розміщення на офіційному веб-сайті в мережі Інтернет за адресою: https://ua.energy/.

Таким чином, TOB «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» шляхом підписання відповідної заяви укладено з НЕК «УКРЕНЕРГО» договір про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.04.2019 № 0156-01024 (далі - Договір), який затверджено на підставі типового договору та є публічним договором приєднання.

Також ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» 16.04.2019 отримано повідомлення НЕК «УКРЕНЕРГО» від 15.04.2019 № 01/13649 про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії за № 0156-01024 від 16.04.2019 .

Пунктами 1.1, 1.2 Договору визначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. На підстав цього Договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Пунктами 1.1, 1.2 Договору визначено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей Договір є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого Договору в цілому. На підстав цього Договору Сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Відповідно до п. 1.1.2 гл. 1.1, п. 1.11.1 та п. 1.11.8 гл. 1.11 р. І Правил ринку система управління ринком (Market management system) - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії.

АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» як учасник ринку використовує у своїй діяльності систему управління ринком (Market management system) через мережу Інтернет за http:// mms .ua. energy/.

Пунктом 1.9.1 гл. 1.9 р. І Правил ринку затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 307(далі - Правила ринку) передбачено, що ОСП забезпечує функціонування балансуючого ринку, а також здійснює купівлю-продаж небалансів електричної енергії.

Згідно з ч. 6 ст. 70 ЗУ «Про ринок електричної енергії» вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку.

Відповідно до п.п. 1.5, 2.1,2.2 Договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку. Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Порядок розрахунків обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Пунктами 5.1, 5.6 Договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів. визначеної главою 2 цього Договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього Договору. Подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку.

Питання розрахунків на ринку електричної енергії, в тому числі обчислення небалансів електричної енергії, визначені розділом V Правил. Зокрема, п.п. 5.14.1 - 5.14.3 гл. 5.14 р. V Правил ринку передбачено, що розрахунки за небаланси електричної енергії включають обчислення небалансу електричної енергії шляхом проведення розрахунків для кожного торгового дня: небалансів електричної енергії кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня; кредиту та дебету за небаланси електричної енергії для кожної СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня.

Дані розрахунків за небаланси електричної енергії складаються із законтрактованих обсягів купівлі-продажу електричної енергії, графіків відпуску/відбору, диспетчерських команд балансуючого ринку, цін небалансу електричної енергії і сертифікованих даних комерційного обліку. У кожній зоні небаланс електричної енергії кожної СВБ обчислюється з урахуванням балансуючої електричної енергії, поставленої (та оплаченої) будь-якою одиницею постачання послуг з балансування учасника ринку з групи цієї СВБ.

Згідно з п. 5.25.1 гл. 5.25 р. V Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.

Розділом VII Правил ринку визначені питання щодо виставлення рахунків та платежів, у тому числі виставлення рахунків за небаланси електричної енергії. Зокрема, відповідно до п. 7.3.1 гл. 7.3 р. VII Правил ринку АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду. Зазначені положення набирають чинності 01.03.2020. У термін до 30.04.2020 включно виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно протягом місяця або відповідно до окремого рішення ОСП (п. 10.12 р. X «Прикінцеві та перехідні положення» Правил ринку).

Таким чином, НЕК «УКРЕНЕРГО» через систему управління ринком (http://mms.ua.energ) щодекадно надсилає ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРПІЕІВ» платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів із зазначенням суми, що СВБ зобов`язане сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Товариство, зі своєї сторони, виконало умови Договору та вимоги Правил ринку, в тому числі щодо термінів оплати рахунків-фактур ОСП за врегулювання небалансів електричної енергії, тобто СВБ сплачено усі суми АР.

Однак НЕК «УКРЕНЕРГО» у порушення вказаних вимог не сплачено рахунки- фактури TOB «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» за І - ІІІ декади грудня 2019 року та за І декаду січня 2020 року, тобто НЕК «УКРЕНЕРГО» не сплачено суми, які зобов`язане сплатити ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» через її небаланси електричної енергії, що становлять 2 308 607, 26 грн.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що усі суперечки та розбіжності, що виникають при виконанні умов цього Договору чи у зв`язку з ним, вирішується Сторонами шляхом переговорів. Якщо суперечки та розбіжності не можуть бути вирішені Сторонами шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в судах України у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у позивача виникла вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 2 308 607, 26 грн.

Однак, відповідачем до відзиву було додано докази сплати суми основного боргу, що підтверджується платіжними дорученнями : № 1001 від 27.01.2020, № 1000 від 27.01.2020, № 1006 від 27.01.2020, № 1002 від 27.01.2020, № 1003 від 27.01.2020, № 1004 від 27.01.2020, №1005 від 27.01.2020, № 1001 від 04.02.2020, № 1000 від 04.02.2020, № 1005 від 04.02.2020, № 1002 від 04.02.2020, № 1003 від 04.02.2020, № 1004 від 04.02.2020, № 1002 від 07.02.2020, № 1000 від 07.02.2020, № 1001 від 07.02.2020, № 1000 від 10.02.2020, № 1004 від 18.02.2020, № 1000 від 18.02.2020, № 1001 від 18.02.2020, № 1002 від 18.02.2020, № 1003 від 18.02.2020 на загальну суму 2 308 607, 26 грн.(копії платіжних доручень містяться у матеріалах справи)

Крім того, згідно заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, останній просить зменшити позовні вимоги на 2 308 607, 26 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 2 308 607, 26 грн., провадження у справі в частині стягнення 2 308 607, 26 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Крім того, пунктом 4.1. Договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачена чинним законодавством України.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 774, 01 грн.

Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник , який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому слід зауважити, що у випадках порушення грошового зобов`язання суд не має правових підстав приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних є платою за користування чужими коштами в цей період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовою природою вони є самостійними від неустойки способами захисту, цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань, а не штрафною санкцією.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною є сума 3% річних у розмірі 3 774, 01 грн, а тому зазначені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 34 685, 72 грн. згідно платіжного доручення № 2910 від 27.01.2020.

Згідно ч.3 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Так, позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., та повернути надмірно сплачений судовий збір з Державного бюджету України в сумі 32 583, 72 грн.

Щодо повернення надмірно сплаченого судового збору суд відмовляє на підставі ч. 6 ст. 130 ГПК України, де встановлено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Крім того, згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/1230/20 в частині стягнення 2 308 607 (два мільйони триста вісім тисяч шістсот сім) грн 26 коп. закрити.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «УКРЕНЕРГО» (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» (14013, Чернігівська обл., місто Чернігів, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 126-1, ) - 3% річних у розмірі 3 774 грн (три тисячі сімсот сімдесят сімдесят чотири) 01 коп., та судовий збір у розмірі 2 102 грн. (дві тисячі сто дві) 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.06.2020.

Суддя І.В. Алєєва