номер провадження справи 15/42/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 Справа № 908/484/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Компанії ADMETOS TRADING GmbH, 1010 Австрія, м. Відень, вул. Есслінггассе, 17/6; адреса для листування: адвокат Шурубура Євген Сергійович, 69076, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, б. 9

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33 в особі філії в м. Запоріжжя ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", 69037, м. Запоріжжя, пр. Металургів/вул. Б. Хмельницького, б. 21/24, оф. 28, 29

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Балабко А.В. адвокат, ордер серія ДН № 000,113679 від 17.12.2018;

від відповідача - не з`явився.

Суть спору:

25.02.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна Компанії ADMETOS TRADING GmbH, Австрія, м. Відень до відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", м. Київ в особі філії в м. Запоріжжя ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 16 601,52 доларів США, з яких: пеня у розмірі 15 275,08 доларів США, 3% річних в розмірі 1326,44 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/1099/19 яке набуло законної сили 02.09.2019, позовні вимоги задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH страхове відшкодування в розмірі 128 725,49 доларів США, пеню за період 19.04.2019 по 06.05.2019 у розмірі 2098,40 доларів США, 3 % річних 19.04.2019 по 06.05.2019 у розмірі 179,86 доларів США, судовий збір у розмірі 1965,06 доларів США (з урахуванням виправленої судом описки). Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 вказане рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/1099/19 змінено в частині стягнених сум та розподілу судових витрат, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH страхове відшкодування - 128 081,86 доларів США, пеню - 2087,40 доларів США, 3% річних - 178,97 доларів США, судовий збір - 1955,23 доларів США. Станом на день подання позовної заяви основний борг відповідачем не сплачений. За доводами позивача, порушення відповідачем умов договору щодо виконання грошового зобов`язання по оплаті страхового відшкодування за договором № 570217897.18 від 02.04.2018 за період з 07.05.2019 по 09.09.2019 у сумі 128 081,86 доларів США є підставою для нарахування передбачених договором та законом пені та 3% річних за весь період прострочення. Посилаючись на ст.ст. 919, 979, 988 ЦК України, Закон України «Про страхування», ст.ст. 4, 5, 11, 162-164 ГПК України, позивач просив позов задовольнити.

25.02.2020 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 28.02.2020 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

05.03.2020 на адресу Господарського суду надійшла заява Компанії ADMETOS TRADING GmbH, Австрія про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 06.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/484/20, присвоєно справі номер провадження 15/42/20. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 31.03.2020 о/об 12 год. 20 хв.

Ухвалою суду від 31.03.2020 оголошено у судовому засіданні перерву до 27.04.2020 о/об 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 27.04.2020 продовжено строк розгляду справи на час дії загальнонаціонального карантину. Оголошено у судовому засіданні перерву до 25.05.2020 о/об 15 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 25.05.2020 у задоволенні клопотань Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про передачу справи на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду м. Києва, про зупинення розгляду справи та про залишення позову без розгляду відмовлено. Оголошено у судовому засіданні перерву до 16.06.2020 о/об 10 год. 30 хв.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві. В обґрунтування відзиву зазначив, що нарахування пені та 3% річних за період з 07.05.2019 по 09.09.2019 суперечить умовам договору страхування. З урахуванням п. 13.3 Договору, п. 13.5 Правил страхування, за умови визнання події страховим випадком 18.03.2019, вважає, що відповідач є таким, що не прострочив зобов`язання до 12.06.2019. Стосовно нарахування пені та 3% річних до 09.09.2019, зазначив, що 04.09.2019 приватним виконавцем Проценко Д.Ю. відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 03.09.2019 у справі №908/1099/19 та винесено постанову про арешт коштів відповідача, виставлено платіжні вимоги до банків, на рахунках яких знаходились кошти відповідача. 06.09.2019 платіжні вимоги виконані банками, кошти списані з рахунків відповідача як доказ надано банківську виписку від 10.09.2019, а відтак днем виплати страхового відшкодування вважає 06.09.2019. Просить суд у задоволені позову відмовити у повному обсязі з урахуванням викладених обставин.

Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, шляхом направлення на його юридичну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (69037, м. Запоріжжя, пр. Металургів/вул. Б. Хмельницького, б. 21/24, оф. 28, 29), відповідної ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Таким чином, судом дотримано положення частин 2-4 ст. 120 ГПК України та ч. 5 ст. 242 ГПК України щодо повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання та вчинення відповідної процесуальної дії шляхом вручення сторонам копій ухвал по даній справі в порядку визначеному ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 16.06.2020 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Заслухавши представника позивача, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за реєстраційним кодом № 16285602 значиться Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна». У графі відокремлені підрозділи міститься інформація про: філія в місті Запоріжжя приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", код ЄДРПОУ ВП: 25742375, місцезнаходження ВП: 69037. Запорізька обл., місто Запоріжжя, Дніпровський район, проспект Металургів/вулиця Богдана Хмельницького, будинок 21/24, офіс 28,29.

Відповідно до пп. 1, 2 п. 1.5.1. Положення про філію в місті Запоріжжя ПАТ "АСК "ІНГО Україна", передбачено, що вказана філія від імені Товариства здійснює діяльність, передбачену Статутом Товариства, в межах повноважень, наданих їй цим Положенням і довіреністю, виданою Директору Філії; представляє і захищає інтереси Товариства у відносинах з третіми особами, незалежно від їх форми власності і підпорядкування.

Відповідно до пп. 3.7.8 Положення про філію директор Філії відповідно до рішення Правління, а також наказів та розпоряджень Голови правління, в межах повноважень виданої йому Головою правління довіреності мас право представляти товариство і Філію у відносинах з підприємствами, установами і організаціями, фізичними особами, а також в територіальних органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, контролюючих органах. пред`являти позови та скарги, брати участь в судових засіданнях, здійснювати оскарження рішення судових і контролюючих органів.

Укладаючи договір страхування № 570217897.18 від 02.04.2018 заступник директора філії в м. Запоріжжі діяв на підставі довіреності № 110 від 07.02.2018. Тобто, здійснюючи свою діяльність, філія в місті Запоріжжя Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компаній "ІНГО Україна", в межах наданих їй Товариством повноважень, уклала договір страхування, невиконанням якого позивачу завдано збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтися також за їх місцезнаходженням.

Вищенаведені процесуальні норми дають підстави для висновку, що чинним Господарським процесуальним кодексом України законодавцем було впроваджено альтернативну територіальну підсудність спору, перелік випадків якої є вичерпним. Так, у

випадку наявності спору, який випливає з діяльності філії, позов, за вибором позивача може бути пред`явлений до господарського суду, юрисдикція якого поширюються па відповідну територію місцезнаходження такої філії. Будь-яких додаткових вимог, таких як відсутність у відокремленого підрозділу повноважень щодо представництва юридичної особи, наведена норма не містить.

Враховуючи вище наведене, справа підсудна Господарському суду Запорізької області за місцезнаходженням Філії в м. Запоріжжя ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/1099/19 за позовом Компанії ADMETOS TRADING GmbH до відповідача Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" в особі філії в м. Запоріжжя ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових сплавів" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 128725,49 доларів США, пені в сумі 2098,40 доларів США, 3% річних в розмірі 179,86 доларів США встановлено, що Компанія ADMETOS TRADING GmbH повністю виконала всі умови договору страхування №570217897.18 від 02.04.2018 надала всі необхідні та запитувані додатково документи і пояснення щодо страхового випадку та всебічно сприяла розслідуванню страховиком обставин події. Розмір понесених позивачем збитків підтверджено матеріалами справи та становить 128725,49 доларів США. Відповідачем в свою чергу зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування виконано не було, що стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення страхового відшкодування у примусовому порядку.

Вказаним рішенням було стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH страхове відшкодування в розмірі 128 725,49 доларів США, пеню у розмірі 2 098,40 доларів США, 3 % річних у розмірі 179,86 доларів США, судовий збір у розмірі 1 965,06 доларів США.

Таким чином рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі № 908/1099/19 встановлено неналежне виконання Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" умов договору страхування №570217897.18 від 02.04.2018 щодо виплати страхового відшкодування.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 вказане рішення Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 у справі №908/1099/19 змінено в частині стягнених сум та розподілу судових витрат, у зв`язку з чим резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH страхове відшкодування - 128 081,86 доларів США, пеню - 2 087,40 доларів США, 3% річних - 178,97 доларів США, судовий збір - 1 955,23 доларів США.

Здійснено поворот виконання рішення в частині відмови в позові та стягнуто з Компанії ADMETOS TRADING GmbH на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" страхове відшкодування - 643,63 доларів США (шістсот сорок три долара США 63 цента), пеню - 11,00 доларів США (одинадцять доларів 00 центів), 3% річних - 0,89 доларів США (нуль доларів США 89 центів), судовий збір - 9,83 доларів США (дев`ять доларів США 83 цента), про що видати наказ.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.02.2020 у справі №908/1099/19 було встановлено, що відповідачем не виконано грошове зобов`язання по оплаті страхового відшкодування в сумі 128 081,86 доларів США, що не підлягає доказування під час розгляду даної справи.

У зв`язку з тим, що визначену рішенням господарського суду заборгованість відповідачем не погашено, позивачем нараховано відповідачу 15 275,08 доларів США пені, та 1326,44 доларів США 3% річних, всього на загальну суму 16 601,52 доларів США.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши надані докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішень суду.

Нормами статті 509 цього ж Кодексу встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Обставини дотримання відповідачем своїх зобов`язань, які випливають безпосередньо із Закону, стали предметом дослідження Господарським судом Запорізької області у справі № 908/1099/19.

Предметом позову по даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором страхування № 570217897.18 від 02.04.2018 в розмірі 16 601,52 доларів США, з яких: пеня у розмірі 15 275,08 доларів США, 3% річних в розмірі 1326,44 доларів США.

Згідно з розрахунком сум доданого до позову, що позивач просить суд стягнути з відповідача пеню та 3% річних за договором страхування № 570217897.18 від 02.04.2018 за період з 07.05.2019 по 09.09.2019 (включно).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.08.2019 по справі № 908/1099/19 стягнуто з ПрАТ "АСК "ІНГО Україна" на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH пеню та 3% річних за договором страхування № 570217897.18 від 02.04.2018 за період з 19.04.2019 по 06.05.2019 (включно).

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Під належним виконанням зобов`язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов`язань. Якщо учасники зобов`язання порушують хоч би одну з умов його належного виконання, зобов`язання не припиняється, а трансформується (змінюється), оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов`язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов`язання в натурі. Лише після того, як сторони здійснять усі дії, що випливають із зобов`язання, воно вважатиметься припиненим. Виконання, яке припиняє зобов`язання, має бути належним чином оформлене (підтверджене).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язання, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

На підставі ст. 625 ЦК України, за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, встановленого рішенням господарського суду, позивач нарахував та заявив до стягнення 15 275,08 доларів США пені та 1326,44 доларів США 3% річних за період з 07.05.2019 по 09.09.2019 (включно) за невиконання рішення у справі № 908/1099/19.

Стосовно посилань відповідача на те, що нарахування пені та 3% річних за період з 06.09.2019 по 09.09.2019 є безпідставним, оскільки 06.09.2019 відповідачем було перераховано на рахунок виконавчої служби заборгованість, присуджену до стягнення судовим рішенням у справі № 908/1099/19, то така позиція відповідача є безпідставною.

Суд вважає, що моментом фактичного виконання рішення є зарахування коштів на рахунок стягувача.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-ІІІ від 05.04.2001, банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Таким чином, моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора, що в даному випадку відбулося 09.09.2019 про що свідчить розпорядження приватного виконавця Проценко Д.Ю. № 59964490 від 09.09.2019.

09.09.2019 приватним виконавцем Проценко Д.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за наказом № 908/1099/19 від 03.09.2019.

Враховуючи те, що днем фактичного зарахування коштів є 09.09.2019, вказаний день не повинен враховуватися позивачем в період розрахунку пені та 3% річних. Отже правильним періодом нарахування пені та 3 % річних є період з 07.05.2019 по 08.09.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 16.1 Договору страхування № 570217897.18 від 02.04.2018 за невиконання або виконання неналежним чином прийнятих на себе зобов`язань сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 16.2. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором винна сторона виплачує потерпілій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату прострочення від простроченої до сплати суми за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладене, суд здійснив розрахунок пені за період з 07.05.2019 по 08.09.2019 та дійшов висновку, що вимога про стягнення 15 275,08 доларів США пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 15 159,28 доларів США.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, заявляючи вимогу щодо сплати 3% річних з простроченої суми боргу, позивач правомірно скористався наданим йому законодавством правом.

Оскільки заборгованість, остаточно визначену рішеннями господарського суду, відповідачем не сплачено, тому нарахування позивачем сум 3% річних є правомірним. Такого ж висновку дійшов Верховний суд України в ухвалі від 12.03.2009 у справі № 6-9743сво08, в якій зазначено, що саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних за заявлений позивачем період за період з 07.05.2019 по 09.09.2019 (включно) за невиконання рішення у справі № 908/1099/19 за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", судом встановлено, що розмір річних процентів необхідно здійснювати за період з 07.05.2020 по 08.09.2019. Вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 1315,91 доларів США.

Частиною 4 ст. 11 ГПК України внормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі "Кечко проти України" (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення Суду). У пункті 26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 рішень відповідно).

З огляду на приписи ст. 599 ЦК України, за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Як вже зазначалося вище, доказів виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1099/19 ані в добровільному, ані в примусовому порядку суду не надано.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 15 159,28 доларів США за період 07.05.2019 по 08.09.2019 та 3% річних в розмірі 1315,94 доларів США за період 07.05.2019 по 08.09.2019.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач визнані судом обґрунтованими позовні вимоги не спростував, доказів, які могли б свідчити про звільнення його від відповідальності за невиконання обов`язку щодо сплати визначеної рішеннями господарського суду заборгованості не надав.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ст. 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до господарського суду було сплачено судовий збір за міжнародним платіжним дорученням International Payment від 22.02.2020 у розмірі 249,03 доларів США, що еквівалентно 6096,25 грн (курс долара станом на 22.02.2020 року становить 24,48 грн за 1 долар).

Судом встановлено, що сума судового збору, що підлягає сплаті за вказаним позовом становить 6096,07 грн, тобто позивачем було внесено судовий збір у більшому розмірі ніж встановлено законом, переплата судового збору складає 0,18 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи наведені приписи ГПК України, Закону України «Про судовий збір» суд дійшов висновку, що питання про повернення 0,18 грн переплаченої суми судового збору позивачу буде вирішено судом за наявності відповідного клопотання позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна", 01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, б. 33. ідентифікаційний код юридичної особи 16285602 в особі філії в м. Запоріжжя ПрАТ "АСК "ІНГО Україна", 69037, м. Запоріжжя, пр. Металургів/вул. Б. Хмельницького, б. 21/24, оф. 28, 29, ідентифікаційний код юридичної особи ВП 25742375) на користь Компанії ADMETOS TRADING GmbH, 1010 Австрія, м. Відень, вул. Есслінггассе, 17/6, ідентифікаційний код юридичної особи FN431201w) пеню у розмірі 15 159,28 доларів США (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят дев`ять доларів США 28 центів), 3% річних у розмірі 1315,91 доларів США (одна тисяча триста п`ятнадцять доларів США 91 цент), судовий збір у сумі 247,13 доларів США (двісті сорок сім доларів США 13 центів). Видати наказ.

У позові в частині стягнення пені в розмірі 115,80 доларів США та 3% річних в розмірі 10,53 доларів США відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов