ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.06.2020м. Дніпро№ 904/3153/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максейф» м. Дніпро

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «ПромІнвестСервіс» м. Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Максейф» м. Дніпро звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «ПромІнвестСервіс» м. Дніпро неустойки в розмірі 163849грн.62коп.

Заявник вказує про виникнення у боржника обов`язку сплатити суму неустойки внаслідок порушення строків з поставки укомплектованого товару на підставі договору купівлі-продажу №UA/2103-1 від 21.03.2019 протягом періоду з 21.12.2019 по 05.05.2020.

Пунктом 5.4 договору купівлі-продажу №UA/2103-1 від 21.03.2019 передбачено, що за порушення строків поставки товару, продавець виплачує покупцю неустойку в розмірі 0,1% від загальної суми договору за кожен день прострочення.

Так, на ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ПромІнвестСервіс» (продавець) був покладений обов`язок на підставі договору купівлі-продажу №UA/2103-1 від 21.03.2019 та специфікації №1 від 26.04.2019 протягом 45-120 календарних днів з моменту отримання першого платежу за умови виконання покупцем своїх зобов`язань згідно пунктів 2.1 - 2.3 договору поставити на склад ТОВ «Максейф» (покупець) укомплектований товар - автоматичний пробовідбірник Apollon Long.

Між сторонами договору був підписаний акт прийому-передачі товару від 21.12.2019. Заявник вказує, що після отримання товару ним було виявлено неукомплектованість товару та складений акт огляду від 21.02.2020. Починаючи з 21.12.2019 до 06.05.2020 (дата підписання додаткової угоди №1) покупець не отримав до укомплектованості товару, що є істотним порушенням договору.

Розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Максейф» про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру.

Згідно з частинами 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Згідно зі статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судом враховано, що в травні 2020 ТОВ «Максейф» вже зверталось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу відносно боржника ТОВ «Науково-виробниче об`єднання «ПромІнвестСервіс» на підставі договору купівлі-продажу №UA/2103-1 від 21.03.2019.

Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2020 у справі №904/2704/20 про відмову у видачі судового наказу, вимоги заявника полягали у видачі судового наказу про стягнення з боржника заборгованості в розмірі 1204776грн.62коп.

В даному випадку, на підставі договору купівлі-продажу №UA/2103-1 від 21.03.2019 заявник наполягає на видачі судового наказу про стягнення неустойки в розмірі 163849грн.62коп., нарахованої за період з 21.12.2019 по 05.05.2020 за порушення строків поставки укомплектованого товару.

В тексті заяви товариство посилається на акт прийому-передачі товару від 21.12.2019 та додаткову угоду №1 від 06.05.2020, але до разом з заявою ці документи не надає.

Враховуючи вищевикладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Максейф» про видачу судового наказу не підлягає задоволенню на підставі пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Максейф» у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням приписів пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020).

Суддя Р.Г. Новікова