РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.06.2020справа №910/5280/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/5280/20

за позовом приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 3 880 грн.,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - Комбінат) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) збитків у вигляді нестачі у сумі 3 880 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 14.02.2018 Комбінатом (замовник) і Залізницею (перевізник) укладено договір №00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги;

- 19.04.2019 Комбінатом (покупець) і приватним акціонерним товариством «Южкокс» (далі - Товариство; постачальник) укладено договір №04-26/19/798, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених договором;

- за залізничною накладною від 15.11.2019 №45985041 на адресу позивача (одержувач вантажу, графа « 4» залізничної накладної) надійшов вантаж - кокс доменний, вантажовідправник (графа « 1» накладної) - Товариство;

- 17.11.2019 на підставі попутного акта загальної форми від 17.11.2019 №1-198 станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №52737582 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу з вагою, що зазначена в накладній від 15.11.2019 №45985041, та складено комерційний акт від 17.11.2019 №485604/1375, який свідчить про недостачу вантажу, про що в зазначеній накладній була зроблена відповідна відмітка;

- в комерційному акті зазначені обставини, що вказують на факт втрати (недостачі) вантажу, який був прийнятий перевізником до перевезення у справному стані та у кількості згідно з накладною;

- відповідно до статті 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, іншому підприємству;

- відповідна нестача розрахована відповідно до рахунка, наданого постачальником (Товариством).

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Регіональна філії «Донецька залізниця» 27.05.2020 подала суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що відповідно до пункту 2.7 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/22 згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 314 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної; позивач не надав суду належних та допустимих доказів наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог, зокрема, доказів оплати товару, що перевозився відповідачем та надійшов неповністю, у зв`язку з чим позивачем не доведено факу завдання йому збитків.

Також 27.05.2020 регіональна філія «Донецька залізниця» подала заяву про поновлення строку на подання відзиву на позов.

Позивач 05.06.2020 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що на підтвердження кількості та розміру дійсної вартості втраченого вантажу до позову додано оригінал комерційного акта від 17.11.2019 №485604/1375, оригінал залізничної накладної від 15.11.2019 №45985041, завірена копія рахунка-фактури вантажовідправника від 15.11.2019 №92944678, копії сертифікатів якості на партії від 15.11.2019 №3197.

Крім того, позивач у відповіді на відзив вказав про те, що відзив підписаний неуповноваженою особою.

Частиною п`ятою статті 44 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Так, відзив на позовну підписаний «Представник АТ «Укрзалізниця» Ю.О.Пинзіна».

До відзиву на позов додано довіреність від 10.04.2020, посвідчену приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В. та зареєстровану у реєстрі за №1782, на вказаного представника.

Відповідно до вказаної довіреності, виданої Залізницею в особі регіональної філії «Донецька залізниця», Пинзу Юлію Олександрівну уповноважено представляти інтереси регіональної філії «Донецька залізниця».

Разом з тим, відповідачем у даній справі є Залізниця, відтак відзив на позов підписано неуповноваженою на те особою, у зв`язку з чим відзив не приймається судом до розгляду.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

14.02.2018 Комбінатом (замовника) і Залізницею (перевізник) укладено договір №00039/ЦТЛ-2018 про надання послуг, за умовами пункту 1.1 якого предметом договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

19.04.2019 Комбінатом (покупець) і Товариством (постачальник) укладено договір №04-26/19/798, за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити коксову продукцію на умовах, передбачених договором.

Згідно з залізничною накладною від 15.11.2019 №45985041 Залізниця прийняла у Товариства на станції відправлення Запоріжжя-Кам`янське кокс доменний для перевезення і зобов`язалася доставити його на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці вантажоодержувачу - Комбінату.

На станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на підставі попутного акта від 17.11.2019 загальної форми №1-198 було перевірено кількість та масу вантажу у вагоні №52737582 та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу, з вагою, зазначеною у залізничній накладній від 15.11.2019 №45985041, у зв`язку з чим складено комерційний акт від 17.11.2019 №485604/1375.

Згідно з комерційним актом від 17.11.2019 №485604/1375 на підставі акта від 17.11.2019 загальної форми №1-198 станцією Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці проводилося комерційне переважування вагона №52737582 з відправки, вказаної на лицьовій стороні акта; за документом значиться вантаж кокс домений, навалом; вага визначена відправником на вагонних вагах в русі Мах 150т: брутто - не вказано, тара - 22 700 кг, нетто - 39 350 кг; при переважуванні виявилося: брутто - 60 650 кг, тара - 22 700 кг, нетто - 37 950 кг, що менше за документ на 1 400 кг; при комісійному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 200-300 мм, «шапкою»; вантаж марковано вапном; за рухом поїзда, справа, над 1-3 люками виїмка розміром 3300ммХ400ммХ500мм углиб вагона; маркування порушено; вагон прибув у технічному стані справний; течі вантажу немає; переважування вантажу проводилося у присутності зам. ДС ОСОБА_7, аг. ком. ОСОБА_4, пр.сд. к-та ОСОБА_5, ваг-ка к-та ОСОБА_6 на 150 т. електронних тензометричних вагах №14 ст. Сартана-2 з повною зупинкою вагона; при повторному переважуванні даного вагона недостача вантажу підтвердилася; завідуючого вантажним двором немає за штатом.

Відповідно до рахунка-фактури від 15.11.2019 №92944678, підписаного начальником збуту ОСОБА_2 та спеціалістом із збуту 1 кат. ОСОБА_3 , вартість 1 тонни коксу доменного за сертифікатом №3197, відвантаженого Товариством (станція Запоріжжя-Кам`янське) на адресу Комбінату (станція Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці) становить за залізничною накладною №45985041 - 5 552,10 грн. без ПДВ (6 662,52? грн. з ПДВ).

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка для вантажів у вологому стані складає 2%, нестача вантажу у вагоні №52737582 становить 1 400 кг (39 350 кг - 37 950 кг).

За розрахунком позивача вартість недостачі (з урахуванням норми природної втрати), виявленої у вагоні №52737582 складає 3 880 грн. із розрахунку: 0,613 т * 6 329,44 грн.

Судом здійснено перерахунок вартості недостачі і встановлено, що у вагоні №52737582 вартість недостачі складає 4 084,13 грн. із розрахунку: 0,613 т * 6 662,52 грн. (5 552,10 грн. (вартість 1 тонни коксу без ПДВ за рахунком-фактурою від 15.11.2019 №92944678) + 1 110,42 грн. (ПДВ 20%)).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною п`ятою статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, за втрату чи недостачу -у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з частиною другою статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси. Так, зазначеним пунктом передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

Частиною другою статті 130 Статуту передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

За приписами частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

ВИСНОВКИ

При перерахунку вартості недостачі вантажу судом встановлено, що у вагоні №52737582 вартість недостачі становить 4 084,13 грн., в той час як вартість, обрахована позивачем, становить 3 880 грн. Враховуючи положення частини другої статті 237 ГПК України, позовні вимоги підлягають задоволенню в обсязі, заявленому Комбінатом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 924 ЦК України, статтею 314 ГК України, статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №916/4345/14). В матеріалах справи наявний рахунок-фактура від 15.11.2019 №92944678 і платіжне доручення від 18.12.2019 №, які підтверджують вартість коксу, прийнятого відповідачем до перевезення.

Отже, позивач документально підтвердив понесені під час перевезення Залізницею вантажу збитки.

В той же час Залізницею не подано суду жодних доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла не з вини відповідача.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 880 грн. вартості нестачі коксу є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Що ж до стягнення 2 245,90 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, то слід зазначити таке.

Згідно з частинами першою і третьою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

30.03.2018 Комбінатом (клієнт) і адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (адвокатське об`єднання) укладено договір №845 про надання юридичних послуг (правової допомоги), за умовами пунктів 1.1 і 1.2 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених договором; зміст, умови та строки виконання покладених клієнтом на адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до договору.

06.04.2020 Комбінатом і адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» укладено додаткову угоду №110 до вказаного договору, за умовами якої вартість послуг складає: усна консультація клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції - 315,30 грн. за годину; письмова консультація - 315,30 грн. за годину; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити тощо) - 315,30 грн. за годину; складання позовної заяви - 315,30 грн. за годину; перевірка та підготовка документів для подачі до суду позовної заяви, скарги - 315,30 грн. за годину; складання та подання відповіді на відзив, заперечень, письмових пояснень - 315,30 грн. за годину; ознайомлення з матеріалами справи (вивчення матеріалів) - 315,30 грн. за годину; складання процесуальних документів (клопотання, запити, заяви, скарги, мирова угода) - 315,30 грн. за годину; підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу, рішення суду, відзиву на апеляційну скаргу, заперечення проти відкриття апеляційного провадження - 315,30 грн. за годину; складання касаційної скарги на ухвалу, рішення суду, відзиву на касаційну скаргу, заперечення проти відкриття касаційного провадження - 315,30 грн. за годину; участь у судовому засіданні в суді першої інстанції - 1 000 грн. (судодень); участь в апеляційному розгляді справи - 2 000 грн. (судодень); участь у касаційному розгляді справи - 3 000 грн. (судодень); гонорар за складність справи майнового характеру - 1% від вартості позову.

Комбінатом і адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» 01.05.2020 підписано акт №1 приймання-передачі наданих послуг, за яким адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до додаткової угоди від 06.04.2020 №110. Вартість послуг становить 2 245,90 грн.

Згідно з розрахунком розміру винагороди від 01.05.2020 адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» надано Комбінату такі послуги: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції - 315,30 грн.; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити тощо) - 630,60 грн.; складання позовної заяви - 945,90 грн.; перевірка та подання позовної заяви до суду - 315,30 грн.; гонорар за прийняття рішення на користь клієнта - 38,80 грн.

Разом з тим, доказів оплати правової допомоги позивачем суду не подано, а відтак суд вважає за необхідне відмовити у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) про стягнення 3 880 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129) 3 880 (три тисячі вісімсот вісімдесят) грн. збитків та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24.06.2020.

Суддя О.В. Марченко