ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2020 р. Справа№ 911/2302/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

За участю представників сторін

від позивача - Оніщук В.М.,

від відповідача - не з`явились,

від третьої особи-1 - Старчик А.А.,

від третьої особи-2 - не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційних скарг

Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 (повний текст рішення складено 17.03.2020)

у справі №911/2302/19 (суддя Рябцева О.О.)

За позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капітанівка"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Акціонерне товариство „Оператор газорозподільної системи „Київоблгаз"

2. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 28 781, 69 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У 2019 році Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капітанівка" про зобов`язання повернути в натурі безпідставно набуте майно та стягнення 28 781, 69 грн.

Позов обґрунтовано тим, що на думку позивача відповідач безпідставно та без будь-яких договірних відносин, у березні 2017 року набув з газотранспортної системи, оператором якої є ПАТ «Київоблгаз», 4, 307 тис. куб. метрів природного газу, власником якого є АТ «Укртрансгаз».

Рішенням Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що враховуючи наявність у спірний період укладеного між відповідачем (споживач) та НАК «Нафтогаз України» (постачальник) договору про постачання природного газу, а також існування обов`язку постачальника видати номінації, відповідно споживання відповідачем в березні 2017 року природного газу в обсязі 4, 307 тис. куб. м., не можна вважати несанкціонованим відбором, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов`язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що місцевий господарський суд мав дослідити саме фактичні обставини справи - чий природній газ фактично спожив відповідач у спірний період. Також скаржник вважає, що суд першої інстанції здійснивши висновки про споживання відповідачем природного газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України», вийшов за межі доказування у даній справі. Крім того НАК «Нафтогаз України» зазначає, що саме лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин. Й наостанок скаржник зазначає, що кожен споживач отримує природній газ лише в обсязі, передбаченому підтвердженим постачальником обсягом. У газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.04.2020 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного господарського суду від 14.04.2020 року відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання)

Також, не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" мотивовані тим, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю таких обставин, які суд встановив, невідповідністю висновків, викладених в оскаржуваному рішенні, обставинам справи, а також таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права. Зокрема скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій НАК «Нафтогаз України» є необґрунтованим оскільки дані спірні правовідносини між позивачем та відповідачем носять виключно характер кондиційного зобов`язання. Позивач також вважає, що саме лише наявність укладеного між сторонами договору не є достатньою підставою для віднесення до договірних будь-яких правовідносин.

23.04.2020 року від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капітанівка" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 року відкрито апеляційне провадження, розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

08.05.2020 року від Акціонерне товариство „Оператор газорозподільної системи „Київоблгаз" до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в якому останній просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

21.05.2020 року від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Колегія суддів, звертає увагу, що рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 оскаржується в апеляційній інстанції Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерним товариством "Укртрансгаз".

З метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, судом вирішено об`єднати апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 в одне апеляційне провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 року розгляд справи №911/2302/19 за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19 призначено на 10.06.2020 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.07.2020 року.

30.06.2020 року від Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення в яких останній просив скасувати рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні 01.07.2020 року представники позивача та третьої особи підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи 1 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Нафтогаз України" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Капітанівка" (споживач) укладено договір № 1825/1617-ТЕ-17 постачання природного газу, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору. (т.1, а.с. 19-57).

Відповідно до п. 1.2 договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що за цим договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01.10.2016 р. по 31.03.2017 р. (включно) природний газ обсягом до 34,0 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями, зокрема у березні 2017 року - 6 тис. куб. метрів.

Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором (планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 договору (п. 2.2 договору).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу, на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділу 13 договору.

Відповідно до пункту 3.4 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газарозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Згідно з п. 4.1 договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494 та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493.

Пунктом 7.4. договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечувати постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договору.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 р. до 31.03.2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

Судом першої інстанції було встановлено, що на виконання умов договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у період з листопада 2016 року по лютий 2017 року передав, а ОСББ "Капітанівка" прийняло природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 р. на суму 30 600, 86 грн. (т.1, а.с. 58), від 31.12.2016 р. на суму 39 846, 36 грн. (т.1, а.с. 59), від 31.01.2017 р. на суму 44 738,94 грн. (т.1, а.с. 60), від 28.02.2017 р. на суму 37 865,60 грн. (т.1, а.с. 61).

В матеріалах справи також наявний акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 року відповідно до якого відповідач у березні 2017 рок прийняв природний газ у розмірі 4, 307 тис.куб.м. вартістю 25 542, 23 грн., однак даний акт підписаний лише з боку відповідача (споживача). (т.1, а.с. 62).

Також в матеріалах справи наявний лист НАК «Нафтогаз України» від 03.03.2017 року № 26-2434/1.2-17 відповідно до якого останній повідомив ОСББ "Капітанівка", що оскільки підприємством не виконується п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, то на березень 2017 року йому не виділятимуться номінації щодо обсягів природного газу. (т.1, а.с. 203-204).

Окрім того в матеріалах справи наявний лист НАК «Нафтогаз України» від 26.04.2017 року № 26-3786/1.8-17 відповідно до якого останній повідомив ОСББ "Капітанівка", що у зв`язку з невиконанням умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року, у зв`язку з чим НАК "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу у вказаному періоді ОСББ "Капітанівка". Разом з вказаним листом НАК "Нафтогаз України" повернула споживачу оригінал акта приймання-передачі природного газу за березень 2017 р. (т.1, а.с. 64).

АТ «Київоблгаз» у своїх поясненнях, що долучені до матеріалів справи, що також не заперечується сторонами в перебігу розгляду справи, між позивачем і відповідачем у спірний період існували договірні відносини на підставі договору про транспортування природного газу магістральними трубопроводами, який укладено на підставі Типового договору, затвердженого Постановою НКРЕ від 22.09.2011 року № 1579. (т.1, а.с. 102-106).

Згідно умов Типового договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку оператором єдиної газотранспортної системи України відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу газу, наявності в замовника місячного обсягу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби.

АТ «Київоблгаз» вказує на те, що відповідач сплачувало на користь позивача грошові кошти за послуги транспортування природного газу, при цьому позивачем зазначені кошти приймались без зауважень та без будь-яких повідомлень щодо несанкціоновано відбору відповідачем природного газу з газотранспортної системи.

В матеріалах справи також наявна заява-приєднання № 094210CH3TFT016 від 01.01.2016 року до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) оператора ГРМ ПАТ «Київоблгаз». (т.1, а.с. 138).

Крім того між ПАТ «Київоблгаз» (газорозподільне/газотранспортне підприємство) та ОСББ «Капітанівка» (замовник) 31.03.2017 року підписано акт наданих послуг з транспортування природного газу (на розподіл природного газу) № 094212Q76EFT016 про те, що з 01 по 31 березня 2017 року замовником прийнято, а газорозподільним/газотранспортним підприємством протранспортовано замовнику природний газ згідно договору розподілу природного газу від 01.01.2016 року № 094210CH3TFT016 в обсязі 4, 307 куб. м. (т.1, а.с. 139).

Отже спір у даній справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідач набув природний газ позивача у березні 2017 року в обсязі 4, 307 тис. куб. м без будь-якої правової підстави, що відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України породжує обов`язок останнього повернути відповідне майно в натурі чи відшкодувати його вартість.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що відповідачем не заперечується факт споживання газу у обсязі 4, 307 куб. м.,

Відтак, у межах розгляду даної справи підлягає встановленню наявність або відсутність підстав для такого споживання, а також факт належності такого газу саме позивачу.

На підтвердження придбання природного газу у березні 2017 р. позивачем надано укладений з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" договір №-ВТВ про закупівлю природного газу від 31.01.2017 року (т.1, а.с. 13-17), а також Акт приймання передачі природного газу від 31.03.2017 року за яким ПАТ "Укртрансгаз" прийнято для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування газ природній обсягом 143 355, 000 тис.куб.м. (т.1, а.с. 18).

Також позивачем надано довідку "Списання газу на балансування 01.01.2016-30.06.2018". (т.1, а.с. 27).

Відповідно до Звіту обсягів газу, що були використані споживачами по договорах з НАК "Нафтогаз України" із мереж ПАТ "Київоблгаз" в березні 2017 року EIC код - 56Х01Y у відповідача з кодом 56ХR00010CH3T00N був відсутній обсяг підтвердженої номінації, обсяг згідно алокації становив 4, 307 тис.куб.м. (т.1, а.с. 24).

Відповідно до "Інформації про надходження до точки входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених до операторів газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2017 рік" зазначено, що небаланс по контрагенту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капітанівка" у ,березні склав "4, 307" (т.1, а.с. 26).

В обґрунтування підстави ненадання номінації ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у листі року № 26-3786/1.8-17 від 26.04.2017 року зазначило, що у зв`язку з невиконанням умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року. (т.1, а.с. 64).

У звіті ПАТ "Київоблгаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березень 2017 року EIC код - 56Х01Y зазначено, що всього надійшло до ГРС (згідно актів приймання-передачі) підтверджений обсяг номінацій 286 115, 640 тис.куб.м., фактичний обсяг за місяць склав 176 669, 177 тис.куб.м., (т. 1, а.с. 20-25). У вказаному звіті крім позивача також зазначені інші постачальники.

Таким чином позивачем не підтверджено того, що відповідачем спожито природний газ саме з ресурсу позивача. Лише одне посилання на наявність договору з НАК «Нафтогаз України» №-ВТВ від 31.01.2017 року не свідчить про споживання відповідачем газу ПАТ "Укртрансгаз".

Колегія суддів також зазначає, що обсяг спожитого відповідачем природного газу у березні 2017 року є меншим, а саме 4,307 тис. куб. м., що дає підстави дійти висновку про те, що відповідачем не було перевищено обсягу споживання природного газу у березні 2017 року.

Тобто вказані обставини дають підстави дійти висновку про те, що відповідачем не було перевищено обсягу споживання природного газу у березні 2017 року, як то передбачено договором постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17 від 26.10.2016 року.

Враховуючи положення п. 5 гл. 1 р. І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин), за відсутності у споживача підтвердженого постачальником обсягу газу - номінації, фактичний відбір останнім обсягу газу, може вважатися несанкціонованим відбором природного газу.

Листом НАК «Нафтогаз України» від 26.04.2017 року № 26-3786/1.8-17 повідомив ОСББ "Капітанівка", що у зв`язку з невиконанням умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на березень 2017 року, у зв`язку з чим НАК "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу у вказаному періоді ОСББ "Капітанівка".

Разом з тим, наведене не дає підстав для висновку про несанкціонований відбір природного газу з ГТС, оператором якої є АТ "Укртрансгаз".

У постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №925/358/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого: "на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", яке є обов`язковим до виконання, на НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до укладених договорів ще на початку опалювального сезону. При цьому, хоча у названому розпорядженні міститься вказівка на обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону, але це не свідчить про обмеження його періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, оскільки встановлений обов`язок полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпечення природним газом протягом усього сезону".

Невидача номінацій НАК "Нафтогаз України" є неправомірною та унеможливлює безперешкодне отримання споживачами відповідно до укладених договорів постачання необхідних обсягів природного газу, оскільки, у тому числі, може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання АТ "Київоблгаз" послуг з розподілу природного газу у зв`язку з відсутністю підтверджених обсягів природного газу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17.

При цьому, відповідно до Положення "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758, розпорядження Кабінету Міністрів України №1064-р від 07.10.2015 "Деякі питання опалювального сезону 2015/16 року", розпорядження Кабінету Міністрів України №742-р від 05.10.2016 "Про деякі питання опалювального сезону 2016/2017", АТ "НАК "Нафтогаз України" було зобов`язане видати номінації відповідачу, відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії,і це є обов`язком АТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом.

Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17, від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 12.03.2019 у справі №917/325/18, від 05.03.2019 у справі №923/351/18, від 25.02.2020 р. у справі №905/2248/18.

Вказане спростовує твердження позивача про несанкціонований відбір відповідачем природного газу з ГТС, оператором якої є позивач.

Зазначене, з урахуванням наявності у спірний період укладеного між відповідачем (споживач) та НАК "Нафтогаз України" (постачальник) договору про постачання природного газу, а також існування обов`язку постачальника видати номінації, свідчить про те, що споживання відповідачем року природного газу в обсязі 4,307 тис. куб. м. в березні 2017 р. не можна вважати несанкціонованим відбором.

Щодо тверджень апелянтів що суд першої інстанції здійснивши висновки про споживання відповідачем природного газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України», вийшов за межі доказування у даній справі, колегія суддів зазначає, що без встановлення вказаних обставин не є за можливе встановлення обставини щодо того чий природній газ фактично спожив відповідач у спірний період. При цьому скаржник (НАК «Нафтогаз України») сам зазначає в своїй апеляційній скарзі про необхідність встановлення вказаних обставин.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази надіслання постачальником чи оператором газотранспортної системи відповідачу передбаченого п. 14 розділу II Правил повідомлення про необхідність припинити газоспоживання за спірний період.

Відсутність в матеріалах справи вказаних доказів, як і доказів на підтвердження вжиття постачальником або Оператором ГРМ/ГТС на замовлення постачальника заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача, свідчить про недоведеність позивачем того, що споживання у спірний період природного газу відповідачем здійснювалось з порушенням вимог чинного законодавства, без достатньої правової підстави.

Враховуючи наявність між відповідачем (як споживачем) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (як постачальником), договірних правовідносини, якими погоджено обсяги постачання природного газу у спірний період, з урахуванням положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" та того, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не наданого доказів надіслання відповідачу постачальником чи оператором газотранспортної системи повідомлення про необхідність припинити газоспоживання за спірний період, а також того, що позивачем не доведено факту споживання відповідачем газу саме з ресурсу позивача, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов`язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України та відповідно про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Для виникнення кондиційного зобов`язання необхідним є сам факт безпідставного збагачення, а не відповідна підстава, яка це спричинила. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо в момент його набуття (збереження) це відбувалось хоч і не прямо передбаченим, але у будь-якому разі не забороненим цивільним законодавством способом з метою досягнення учасниками відповідних правовідносин певного правочину.

Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджено, що природній газ фактично спожито відповідачем на підставі договору постачання природного газу № 1825/1617-ТЕ-17 від 26.10.2016 року.

Одночасно колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено наявність у відповідача витребуваного газу в натурі станом на дату розгляду справи судом для застосування ч. 1, ст. 1213 Цивільного кодексу України та не надано належних доказів наявності передбачених законодавством підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 1, ст. 1214 Цивільного кодексу України.

Отже, доводи викладені в апеляційних скаргах не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та свідчать про надуманість та необґрунтованість.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Одночасно, у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013р. Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що зобов`язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав). Аналогічну позицію наведено у постанові від 29.05.2013р. Вищого господарського суду України по справі №5011-5/14825-2012.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданих апеляційних скаргах, скаржниками не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржникам вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року суду у справі № 911/2302/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі № 911/2302/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 20.02.2020 року у справі №911/2302/19.

4. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2302/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.07.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз