ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/1002/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

за участю секретаря судового засідання - Жураховської Т. О.

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство "Тенісний клуб "ТЕН"

представник позивача - Єсіпов І. А., адвокат

відповідач - Львівська міська рада

представник відповідача - не з`явився

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2019 (суддя Галамай О. З.) та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 (головуючий суддя Данко Л. С., судді Мирутенко О. Л., Скрипчук О. С.) у справі за позовом Приватного підприємства "Тенісний клуб "ТЕН" до Львівської міської ради про визнання акта недійсним.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1.24.05.2019 Приватне підприємство "Тенісний клуб "ТЕН" (далі - Позивач, Підприємство) звернулося до Львівської міської ради (далі - Відповідач, Рада) з позовом про визнання незаконною (недійсною) ухвали Відповідача від 11.10.2018 № 4057 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013 № 2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації шляхом викупу" повністю з моменту її прийняття. Також просив постановити при вирішенні цього спору окремі ухвали за фактами підготовки Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Ради та прийняття Радою ухвали від 11.10.2018 № 4057 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013 № 2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу", яка завідомо суперечить остаточним судовим рішенням у справах № 914/3256/16, № 914/1389/17, а також за ознаками зловживання керівництвом Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Ради службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки для Позивача.

1.2. Позовні вимоги мотивовані неправомірністю прийняття оскаржуваної ухвали Відповідачем, що призвело до порушення законних прав та інтересів Позивача як орендаря приміщень, які виключені з переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1.17.09.2019 Господарський суд Львівської області рішенням, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2019, позов задовольнив; визнав незаконною (недійсною) ухвалу Ради від 11.10.2018 № 4057 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013 № 2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу".

2.2.Прийняті у справі судові рішення мотивовані тим, що оскаржувана ухвала Ради не містить обґрунтованих підстав вилучення пункту 20 додатку до ухвали, що суперечить пункту 6 статті 33 Регламенту Львівської міської ради. Крім того, суди звернули увагу на те, що Рада вже приймала ухвалу від 09.02.2017 № 1503 про вилучення з переліку об`єктів приватизації пункту 20, яку визнано незаконною (недійсною) рішенням Господарського суду Львівської області від 30.08.2017 у справі № 914/1389/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Відповідач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2019, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

4. Доводи Скаржника, викладені у касаційній скарзі

4.1. Відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки у наявних висновках не застосовано Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", що набрав чинності 07.03.2018.

4.2. Відповідно до пункту 30 статті 26, пунктів 5- 7 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції Ради належить визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності та наявність законного права органу місцевого самоврядування як власника майна вирішувати питання щодо відчуження комунального майна.

4.3. Судами не досліджено тієї обставини, що умови щодо здійснення невід`ємних поліпшень не виконуються, Позивач не здійснював невід`ємних поліпшень в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості за згодою орендодавця відповідно до частини другої статті 18 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", отже не має права на викуп цих приміщень в силу імперативної норми закону.

4.4. Частиною шостою статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено право місцевих рад ухвалювати рішення про скасування попереднього рішення про приватизацію об`єктів комунальної власності.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1.03.06.2020 Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що оскаржувані судові рішення прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх зміни чи скасування.

5.2.На думку Позивача до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", а прийняті на підставі цього закону рішення не можуть бути переглянуті, змінені або скасовані на тій підставі, що під час їх прийняття не було дотримано тих умов приватизації, які були визначені новим законом після їх прийняття.

6. Встановлені судами обставини

6.1.28.07.2010 Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Ради (орендодавець) та Позивачем (орендар) укладено договір оренди № Ш-7572-10 (т. 1 а. с. 19-23), згідно з пунктом 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно нежитлові приміщення першого поверху загальною площею 99,4 кв.м, що позначені в технічній документації під літерами 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Болгарська,4 (об`єкт оренди), що знаходиться на балансі Львівського Центрального парку культури і відпочинку імені Б. Хмельницького (балансоутримувач), і належить територіальній громаді міста Львова в особі Ради на праві комунальної власності. Термін дії цього договору визначений з 28.07.2010 по 31.05.2015 включно (пункт 4.1). Цільове призначення об`єкта оренди: для обслуговування тенісних кортів.

6.2.В подальшому, ухвалою 12 сесії 6-го скликання Ради від 18.07.2013 № 2562 затверджено перелік об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу, які вказані в додатку до ухвали, та згідно з яким за заявою Підприємства до цього переліку під номером 20 включені приміщення 1-го поверху загальною площею 99,4 кв.м, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Болгарська, 4 (т. 1 а. с. 24).

6.3.26.12.2013 Управління комунальної власності (замовник), Позивач (платник) та ТОВ "Периметр" (виконавець) уклали договір про проведення незалежної оцінки об`єкта приватизації шляхом викупу №326-П .

6.4.На виконання вказаного договору ТОВ «Периметр» надало висновок про вартість майна від 30.12.2013, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки разом із ПДВ становить 413 784,00 грн, однак Управління комунальної власності не затвердило цей висновок.

6.5.У січні 2014 року Управління комунальної власності Ради оскаржило у судовому порядку ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013 № 2562 в частині затвердження пунктів 20, 29 додатка до ухвали.

6.6.Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17.04.2014 у справі № 461/278/14-а адміністративний позов Управління комунальної власності Ради задоволено; визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради від 18.07.2013 № 2652 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу" в частині затвердження пунктів 20, 29 додатку до ухвали (а. с. 29).

6.7.Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 у справі № 876/4580/14 (яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.06.2016 адміністративне провадження № К/800/2634/15 (т. 1 а. с. 30-32, 33-35)) апеляційні скарги Підприємства та Ради задоволено; скасовано постанову Галицького районного суду міста Львова від 17.04.2014 у справі №461/278/14-а та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

6.8.У грудні 2016 року Підприємство звернулося до Управління комунальної власності Ради з позовом про визнання незаконною бездіяльності Відповідача щодо незатвердження результатів оцінки об`єкта приватизації, проведеної ТОВ "Периметр" за договором №326-П від 26.12.2013 та про зобов`язання Відповідача у двомісячний строк завершити підготовку об`єкта нерухомості до приватизації шляхом викупу Позивачем, а саме: визначити за власний рахунок її ринкову вартість.

6.9.Рішенням Господарського суду Львівської області від 07.03.2017 у справі № 914/3256/16, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2017 (т. 1 а. с. 49-54), позов Підприємства задоволено частково; зобов`язано Управління комунальної власності Ради у двомісячний строк завершити підготовку будівлі літ. "Т-1" загальною площею 99,4 кв.м за адресою: вул. Болгарська, 4 у м. Львові до приватизації шляхом викупу Підприємством, а саме: визначити за власний рахунок Відповідача її вартість. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (т. 1 а. с. 39-44).

6.10. Як стверджує Позивач, рішення Господарського суду Львівської області від 07.03.2017 у справі №914/3256/16 не виконано, а виконавче провадження №54496723 не закінчено, незважаючи на вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення шляхом накладення штрафу за його невиконання.

6.11. В подальшому, ухвалою 6 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №1503 від 09.02.2017 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013 №2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу" внесено зміни до додатку ухвали Ради від 18.07.2013 №2562, з якого вилучено пункт 20.

6.12. Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.08.2017 у справі № 914/1389/17, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018 (т. 1 а. с. 57-59, а. с. 60-62), визнано незаконною (недійсною) ухвалу Львівської міської ради від 09.02.2017 № 1503 "Про внесення змін до ухвали Львівської міської ради від 18.07.2013 № 2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу".

6.13. Ухвалою 15 сесії 7-го скликання Львівської міської ради від 11.10.2018 № 4057 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 18.07.2013 № 2562 "Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації способом викупу" внесено зміни у додаток до ухвали Ради від 18.07.2013 № 2562, з якого вилучено пункт 20 (т. 1 а. с. 69).

6.14. Позивач про ухвалу Львівської міської ради від 11.10.2018 №4057 дізнався за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №54496723 з виконання наказу Господарського суду Львівської області у справі № 914/3256/17.

7. Розгляд справи Верховним Судом

7.1.Ухвалою Суду від 15.05.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської міської ради; розгляд справи призначено на 16.06.2020; встановлено строк для подання відзиву до 08.06.2020.

7.2.Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 " (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020, 20.05.2020) з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 22.06.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

7.3.В той же час Cуд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

7.4.З метою дотримання розумних строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 суд касаційної інстанції дійшов висновку про здійснення розгляду касаційної скарги у визначену дату.

7.5.Суд констатує, що сторони висловили свої позиції у касаційній скарзі та відзиві на неї, а до визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 16.06.2020.

8. Позиція Верховного Суду

8.1.Відповідно до частини першої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8.2. Положеннями статті 17 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", чинного на момент затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації шляхом викупу, - Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки об`єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни); продажу за конкурсом; викупу.

8.3. Як свідчать встановлені судами обставини, 11.10.2018 Рада прийняла ухвалу, якою внесено зміни до ухвали від 18.07.2013 щодо затвердження переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації, вилучивши з неї пункт 20, в якому значиться приміщення набуте Позивачем в оренду.

8.4.Згідно з пунктом 30 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

8.5.Пунктами 5 - 7 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

8.6.При цьому, маючи досить широке коло повноважень щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, органи місцевого самоврядування не повинні, однак, допускати у своїй діяльності свавільних та необґрунтованих рішень, реалізуючи ці повноваження від імені територіальної громади, та повинні дотримуватися положень законодавства.

8.7.Порядок скликання сесій Ради, підготовки і розгляду нею питань, прийняття рішень Ради та з інших процедурних питань; порядок роботи сесії Ради; порядок проведення пленарних засідань Ради; порядок затвердження структури виконавчих та інших органів Ради; порядок утворення і затвердження персонального складу виконавчого комітету, затвердження посадових осіб Ради; порядок формування та організації роботи постійних комісій, тимчасових контрольних комісій та інших органів Ради; порядок участі депутатських фракцій і груп у роботі та інші процедури, які випливають з повноважень Ради, встановлених Конституцією України і законами України встановлює регламент Ради.

8.8.Регламент Ради є обов`язковим для виконання всіма депутатами Ради, Львівським міським головою, виконавчими органами Ради та їх посадовими особами.

8.9. Поряд з цим, як встановлено судами, оскаржувана ухвала Ради від 11.10.2018 не містить обґрунтованих підстав вилучення пункту 20 додатку до ухвали від 18.07.2013 про затвердження переліку об`єктів комунальної власності, які підлягають приватизації, що не відповідає пункту 6 статті 33 Регламенту Ради, відповідно до якого мотивуюча частина ухвали повинна містити посилання на закони та інші нормативні акти, а також обставини, якими викликана необхідність прийняття цієї ухвали.

8.10. З огляду на наведене суди попередніх інстанцій дійшли підставного висновку, відхиливши посилання Відповідача на те, що оскаржувана ухвала прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, оскільки містить лише загальні посилання на законодавство, без наведення конкретних обставин, які зумовили необхідність прийняття цієї ухвали.

8.11. Разом з цим, посилання Скаржника (пункт 4.2) на те, що відповідно до пункту 30 статті 26, пунктів 5- 7 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до компетенції Ради належить визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності та наявність законного права органу місцевого самоврядування як власника майна вирішувати питання щодо відчуження комунального майна не свідчать про неправильне застосування судами вказаних норм та наведених висновків не спростовує.

8.12. Доводи Скаржника (пункти 4.1, 4.3) про відсутність висновку щодо питання застосування норм у подібних правовідносинах, оскільки не застосовано Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна", а судами не досліджено тієї обставини, що умови щодо здійснення невід`ємних поліпшень Позивач відповідно до частини другої статті 18 цього Закону не виконує, отже не має права на викуп цих приміщень в силу імперативної норми закону, Суд вважає недоречними, оскільки, як встановили суди попередніх інстанцій, оскаржувана ухвала Ради не обґрунтована посиланням на ці обставини.

8.13. Доводи Скаржника (пункт 4.4) щодо того, що частиною шостою статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" передбачено право місцевих рад ухвалювати рішення про скасування попереднього рішення про приватизацію об`єктів комунальної власності ґрунтуються на довільному тлумаченні вказаної норми, оскільки її положення визначають випадки припинення органом приватизації приватизації об`єкта приватизації, а також строк повернення функцій з управління пакетами акцій (частками), функцій з управління майном державних підприємств уповноваженим органам управління.

8.14. Суд також бере до уваги ту встановлену судами попередніх інстанцій обставину, що ухвалою від 09.02.2017 уже вносилися зміни до ухвали від 18.07.2013 про затвердження переліку об`єктів комунальної власності м. Львова, що підлягають приватизації, щодо вилучення того самого пункту 20, і зазначена ухвала була визнана незаконною (недійсною) рішенням Господарського суду Львівської області від 30.08.2017 у справі № 914/1389/17, яке було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 та постановою Верховного Суду від 10.07.2018.

8.15. Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку про наявність підстав для визнання незаконною (недійсною) оскаржуваної ухвали Ради, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні, тому касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

9. Судові витрати

9.1. Оскільки касаційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.09.2019 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 914/1002/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак