ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"22" червня 2020 р.Справа № 922/1940/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "ЗІОН ХХІ" (61001, м.Харків, вул. Молодої Гвардії,15/17)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 168)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗІОН ХХІ" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техностар" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 3 150 829,81грн.,яка виникла за договорами цесії від 01.06.2020 року.

Як вказує позивач у позові, грошова вимога, що випливає з договору цесії № 1 від 01.06.2020 року ґрунтується на договорі відповідача з ТОВ "ЗАВОД ВИСКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ" № ТХ-10/01-1 від 10.01.2018року, за умовами якого відповідач оплатив (авансував) товари на загальну суму 46489860,14 грн. (18.01.2018 року - 5000000,00 грн.; 19.01.2018 року - 16540000,00 грн.; 07.02.2018 року - 1282300,00 грн.; 14.02.2018 року 1512000,00 грн.; 26.02.2018 року - 2115000,00 грн.; 02.03.2018 року - 923487,29 грн.; 02.03.2018 року - 658599,20 грн.; 12.03.2018року - 9315621,86 грн.; 12.03.2018року - 116903,95 грн.; 14.03.2018 року - 4155702,74грн.; 14.03.2018 року - 3783732,58 грн.; 14.03.2018 року - 1086512,52грн.). В подальшому ТОВ "ЗАВОД ВИСКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ" повернув частину коштів в сумі 15329733,95 грн. (19.03.2018 року - 3783732,58 грн.; 19.03.2018 року - 519480,3 грн.; 22.03.2018 року - 9315621,86 грн.; 16.07.2018 року - 410899,20 грн.; 15.08.2018 року - 1000000,00 грн.; 17.08.2018 року - 300000,00 грн.). Крім того, ТОВ "ЗАВОД ВИСКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ" поставило товарів на суму 32691956,00 грн. (за видатковою накладною № 64 від 16.07.2018 року на суму 230000,00 грн.; за видатковою накладною № 107 від 20.10.2018 року на суму 16692840,00грн.; за видатковою накладною № 118 від 01.11.2018 року на суму 4003080,00 грн.; за видатковою накладною № 121 від 07.11.2018 року на суму 3548172,00 грн.; за видатковою накладною № 129 від 27.11.2018 року на суму 10920,00 грн.; за видатковою накладною № 133 від 11.12.2018 року на суму 1495344,00 грн.; за видатковою накладною № 148 від 17.12.2018 року на суму 3789600,00 грн.; за видатковою накладною № 164 від 26.12.2018рокe на суму 2922000,00грн.). Отже, за останньою накладною № 164 від 26.12.2018 року залишилась заборгованість в сумі 1531829,81грн. (32691956,00-46489860,14+ 15329733,95 = 1531829,81 грн.).

Грошова вимога, що випливає з договору цесії № 2 від 01.06.2020 року грунтується на договорі відповідача з ФО-П Шевцовим І.Ю. № 2 від 10.07.2018 року, за умовами якого ФО-П Шевцов І.Ю. поставив відповідачу товари на загальну суму 10055142,00 грн. (за видатковою накладною № 3 від19.11.2018 року на суму 4070166,00 грн.; за видатковою накладною № 4 від 19.12.2018 року на суму 5709360,00 грн.). В подальшому відповідач частково оплатив вказані товари на суму 8436142,00 грн. (28.12.2018 року - 3060000,00 грн.; 16.01.2019року - 351000,00 грн.; 16.01.2019 року - 500000,00 грн.;21.01.2019 року - 24000,00 грн.; 23.01.2019 року - 507000,00 грн.; 24.01.2019 року - 206000,00 грн.; 30.01.2019 року - 807000,00 грн.; 04.02.2019 року - 504000,00 грн.; 04.02.2019 року - 507000,00 грн.;19.02.2019 року - 144000,00 грн.; 21.02.2019 року - 90000,00 грн.; 25.02.2019 року - 51000,00 грн.:25.02.2019 року - 51000,00 грн.; 03.04.2019 року - 109000,00 грн.; 16.05.2019 року - 117000,00 грн.; 10.06.2019 року - 255000,00 грн.; 11.06.2019 року - 251000,00 грн.; 12.06.2019 року - 500000,00 грн.;19.08.2019 року - 33000,00 грн.; 24.10.2019 року - 78142,00 грн.; 06.02.2020 року - 30000,00 грн.;24.02.2020 року - 51000,00 грн.; 25.02.2020 року - 90000,00 грн.; 26.02.2020 року - 60000,00 грн.;27.02.2020 року - 40000,00 грн.; 27.02.2020 року - 20000,00 грн.). Отже, за останньою накладною № 4 від 19.12.2018 року залишилась заборгованість в сумі 1619000,00 грн. (10055142,00 - 8436142.00 = 1619000,00 грн.).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, зважаючи на наступне.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за договорами цессії від 01.06.2020 року , а саме:

01.06.2020 року між ТОВ «ЗЮН XXI» (позивач) та ТОВ «ЗАВОД ВИСКОВОЛЬТНОІ АПАРАТУРИ» було укладено договір цесії (відступлення права вимоги) № 1, за умовами якого позивач став новим кредитором ТОВ «ТЕХНОСТАР» (відповідач) на суму 1531829,81грн.

Грошова вимога, що випливає з договору цесії № 1 від 01.06.2020 року ґрунтується на договорі відповідача з ТОВ "ЗАВОД ВИСКОВОЛЬТНОЇ АПАРАТУРИ" № ТХ-10/01-1 від 10.01.2018року

01.06.2020 року між позивачем та ФО-П Шевцовим Ігорем Юрійовичем було укладено договір цесії (відступлення права вимоги) № 21, за умовами якого позивач став новим кредитором відповідача на суму 1619000,00 грн.

Грошова вимога, що випливає з договору цесії № 2 від 01.06.2020 року грунтується на договорі відповідача з ФО-П Шевцовим І.Ю. № 2 від 10.07.2018 року.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо виконання кожного договору окремо, необхідним є з`ясування чи відповідають дійсності та підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли по кожному з двох договорів.

При цьому, навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог документи, є окремими по вказаним договорам.

Підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне повернути поданий позов заявнику для роз`єднання позовних вимог.

Звернути увагу позивача, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Присяжнюк

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).