ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. Справа№ 910/12278/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

позивач: Маруфенко О.Є.

відповідач 1: Мошенець Д.В.

відповідач 2: не з`явився

відповідач 3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 13.02.2020 (повний текст рішення складено 26.02.2020)

у справі № 910/12278/19 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн"

3) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним договору

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними результатів електронних торгів, проведених 21.02.2019, за результатами яких складено протокол UA-EA-2019-01-31-000076-b та визнання недійсним Договору №0002/19/16 про відступлення права вимог від 04.04.2019, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк "Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста", яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі №910/12278/19 у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", Товариства з обмеженою відповідальністю "Держзакупівлі.Онлайн", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним договору відмовлено повністю. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 842,00 грн покладено на позивача.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції зазначив, що позивачем не було доведено суду належними та допустимими доказами наявності тих обставин, про які зазначає позивач у позовній заяві, та які є підставами для визнання недійсними результатів оспорюваних торгів та визнання недійсним укладеного на підставі оспорюваних торгів договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" подало апеляційну скаргу, в якій просило прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження у справі №910/12278/19. Скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2020 у справі №910/12278/19 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Бізлайн" в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. Скаржник зазначав, що електронні торги були організовані таким чином, що виключають участь в них інших зацікавлених осіб. Розгляд справи, на думку скаржника, судом першої інстанції здійснювався з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та їх недоведеністю, що є підставою для скасування судового рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" у справі №910/12278/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Мартюк А.І., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі №910/12278/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі №910/12278/19 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, а саме, сплату судового збору у розмірі 5763,00 грн.

Надалі, після усунення недоліків апелянтом, ухвалою суду від 20.05.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/12278/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн". Розгляд справи призначено на 09.06.2020.

01.06.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв`язку із перебуванням судді Мартюк А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2020 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" у справі №910/12278/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А. Ухвалою суду від 09.06.2020 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" до провадження у визначеному складі суддів.

09.06.2020 розгляд справи було відкладено на 23.06.2020.

18.06.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 18.06.2020 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

23.06.2020 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд поновити строк на подання відзиву, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Розглянувши матеріали відзиву колегія суддів вирішила поновити строк на подання відзиву відповідача 2 з подальшим урахуванням при дослідженні доказів у справі.

У судовому засідання, яке відбулось 23.06.2020 були присутні представники позивача та відповідача 1, представники відповідачів 2 та 3 не з`явились, вся судова кореспонденція направлялась судом на адреси згідно відомостей ЄДРПОУ.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Отже, після проведення колегією суддів наради, головуючий суддя оголосив вступну та резолютивну частини постанови у даній справі, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2020 без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права установила наступне.

Акціонерним комерційним банком "Форум", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (Банк) і Закритим акціонерним товариством "Інвестиції та нерухомість" (Позичальник) 27.02.2007 було укладено кредитний договір №0010/07/07-КLІ (в подальшому до якого були прийняті додаткові угоди).

За умовами договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії для рефінансування кредитної заборгованості з ЗОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ведення господарської діяльності за максимальним лімітом заборгованості в сумі 7380000,00 грн зі сплатою 22% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим строком повернення до 25.02.2009.

У забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 28.02.2007 між Акціонерним комерційним банком "Форум" (далі - іпотекодержатель) та Закритим акціонерним товариством "Інвестиції та нерухомість" (далі - іпотекодавець) був укладений іпотечний договір, посвідчений 28.02.2007 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №962, відповідно до п.1.2 якого, іпотекодавцем було передано в іпотеку нерухоме майно, зокрема, адміністративну будівлю інв. № 2500, що знаходиться в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20а, яка належить на праві власності Закритому акціонерному товариству "Інвестиції та нерухомість" на підставі мирової угоди, затвердженої 08.08.2003 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, зареєстрованою 29.08.3003 в ОП Запорізьке міжміське БТІ в книзі 5, номер запису 897, зареєстрованою в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за номером 490172.

Предмет іпотеки включає в себе: адміністративну будівлю інв. №2500 літ.А-2, А'-2 загальною площею 2134,5кв.м, яка знаходиться на земельній ділянці площею 28479,15 кв.м, частина якої у розмірі 0,1390 га знаходиться у іпотекодавця в оренді на підставі договору оренди землі від 19.09.2006, укладеного з Запорізькою міською радою для розташування адміністративної будівлі, термін оренди 20 років, договір зареєстрований Запорізькою регіональною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" 18.10.2006.

З матеріалів справи убачається, що указане нерухоме майно неодноразово відчужувалось третім особам. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №174802765 від 23.07.2019 власниками спірного нерухомого майна є Приватне підприємство "Новий Вимір-2012" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізлайн".

Постановою Правління Національного банку України від 13.03.2014 №135 Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" було віднесено до категорії неплатоспроможних, у зв`язку з чим 14.03.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "Банк Форум".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 №355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 №49 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов`язань на користь приймаючого банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства 'Банк Форум".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 176 від 28.01.2019 "Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", визначено активи "Банк Форум", що підлягають продажу (повторному) на відкритих торгах (аукціоні) шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, основних засобів, нерухомого майна, автотранспорту, дебіторської заборгованості та майнових прав за дебіторською заборгованістю.

21.02.2019 відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № F35GL40580 до якого включені у тому числі права вимоги боргу за кредитним договором № 0010/07/07-КLI від 27.02.2007. За результатами проведених відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-01-31-000076-b від 21.02.2019, переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста", яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста".

За результатами торгів, між Публічним акціонерним товариством "Банк "Форум" (Банк) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" (новий кредитор) був укладений Договір №0002/19/16 про відступлення прав вимог від 04.04.2019 (далі - Договір про відступлення), за яким останній набув право вимоги у тому числі за кредитним договором № 0010/07/07-КLI від 27.02.2007 і набув право вимоги за Іпотечним договором укладеним між Банком та Закритим акціонерним товариством "Інвестиція та нерухомість".

Згідно п. 1 Договору про відступлення прав вимоги, за цим договором у порядку та на умовах, визначених цим договором банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців, іпотекодавців та поручителів, зазначених у додатку №1, додатку №2, додатку №3, додатку №4 та акті №1 приймання-передачі документації до цього договору, надалі за текстом боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно додатку №1, додатку №2, додатку № 3, додатку № 4 та акту №1 приймання-передачі документації до цього договору, надалі за текстом - "Основні договори", надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Сторони домовились, що відступлення банком новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки, договорами застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань боржників за основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами одночасно із укладенням цього договору та підлягають нотаріальному посвідченню. Право вимоги по договорах іпотеки переходить незалежно від того, чи відбулося стягнення за цими договорами. Якщо таке стягнення відбулося, новий кредитор має право на переведення прав стягувача.

Відповідно до п. 2 Договору про відступлення прав вимоги, сторони погодили, що за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи (але не обмежуючись): право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів вказаних у додатку № 1 до цього договору та сплати штрафних санкцій у розмірах розрахованих відповідно до вимог чинного законодавства України, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань. Розмір заборгованості станом на 04.04.2019 за Правами вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку №1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів. Сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них, в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, вимоги по отриманню коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсним договорів, права, що випливають із судових справ, в тому числі справ про банкрутство, виконавчих проваджень, в тому числі щодо майна, яке не було реалізоване на торгах та передане стягувачу в погашення боргу, мирових угод, договорів з арбітражними керуючими, охоронними організаціями, права кредиторів, права участі в колегіальних органах, в тому числі в комітеті кредиторів тощо.

Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор, до моменту укладання цього договору, сплачує банку грошові кошти у сумі 13 439 205,72 грн, надалі за текстом ціна відступлення, на підставі протоколу електронних торгів №UА-ЕА-2019-01-31-000076-b від 21.02.2019, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону) загальна сума протоколу 125 073 805,27 грн, переможцем яких став новий кредитор (п. 4 Договору про відступлення прав вимоги).

За умовами п. 5 Договору про відступлення прав вимоги, наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників, а також реєстр прав вимог у електронному вигляді передаються банком новому кредитору не пізніше 3 (трьох днів) в день укладення цього договору.

На підтвердження набуття права вимоги сторони підписали Додаток №1 реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами; Додаток № 4 реєстр до Договору про відступлення прав за Договорами іпотеки від 04.04.2019.

У п. 64 Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги визначено, що новий кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста") набув право вимоги за кредитним договором № 0010/07/07-КLI від 27.02.2007, а у п. 1 Додатку № 4 до Договору про відступлення прав вимоги визначено, що новий кредитор набув право вимоги за Іпотечним договором № 962 від 28.02.2007, укладеним між Банком та Закритим акціонерним товариством "Інвестиції та нерухомість", в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0010/07/07-КLI від 27.02.2007.

У матеріалах справи наявні платіжні доручення №121 від 01.03.2019, №144 від 20.03.2019, №145 від 20.03.2019 на суму 125 073 805,27 на підтвердження здійснення оплати коштів згідно протоколу №UА-ЕА-2019-01-31-000076-b від 21.02.2019.

Апелянт звертаючись до суду зазначав, про незаконні дії під час відкритих електронних торгів щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом № F35GL40580, до якого включені права вимоги боргу за кредитним договором №0010/07/07-КLI від 27.02.2007.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач зазначив, що проведеними торгами спотворено інформацію про лот, що призвело до опублікування в оголошенні про даний лот недостовірної інформації і як наслідок введення в оману покупців, крім того актив за кредитним договором та договором іпотеки не міг бути виставлений на продаж, оскільки він погашений. Вказані дії на думку позивача призводять до незаконного привласнення майна Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста". Крім того скаржник зазначав, спірне нерухоме майно неодноразово незаконно відчужувалося у подальшому третім особам.

Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ст. 513 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 у справі №330/1852/16-ц викладено правову позицію про те, що правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц, провадження № 6-231цс17, також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні установити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована (зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України установлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням вищенаведеного суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.01.2014 у справі № 908/2652/13 установлено, що адміністративна будівля літ.А-2, А'-2, зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 18в та адміністративна будівля інв. № 2500, що знаходиться в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 20а є одним і тим же об`єктом нерухомого майна та визнано за Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" право на іпотеку, згідно іпотечного договору № 962 від 28.02.2007, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Закритим акціонерним товариством "Інвестиції і нерухомість", на: адміністративну будівлю літ.А-2, А'-2, розташовану в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд.18в, реєстраційний номер 26709068, загальною площею 2189,4 кв.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, установлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що на адміністративну будівлю літ.А-2, А'-2, розташовану в м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд.18в, загальною площею 2189,4 кв.м, поширюється право іпотеки по Іпотечному договору № 962 від 28.02.2007, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Закритим акціонерним товариством "Інвестиції та нерухомість".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн", в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2020 у справі № 910/12278/19, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності тих обставин, про які зазначає позивач у позовній заяві/апеляційній скарзі, та які є підставами для визнання недійсними результатів оспорюваних торгів та визнання недійсним укладеного на підставі оспорюваних торгів договору .

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн", наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про відмову у задоволенні позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду м. Києва від 13.02.2020 у справі №910/12278/19 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти позивача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізлайн" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 у справі № 910/12278/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.06.2020.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна