РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.06.2020Справа № 910/15629/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Малого приватного підприємства "Рада"

до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві, 2) Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області, 3) Ірпінське управління ГУ ДФС у Київській області

про стягнення 667306,13 грн. збитків

за зустрічним позовом Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс"

до Малого приватного підприємства "Рада"

про стягнення 734889,56 грн.

за участі представників:

від позивача: Нечипоренко Р.В., за довіреністю,

від відповідача: Здоренко В.Є., адвокат, Бень О.Ю., керівник,

від третіх осіб: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Мале приватне підприємство "Рада" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" про стягнення 667306,13 грн. збитків, спричинених внаслідок не здійснення останнім реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за надані послуги з оренди майна на підставі укладеного із позивачем договору від 16.12.2015 № 1612/2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвало суду від 24.12.2019 прийнято зустрічну позовну заяву Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" до розгляду (спільно з первісним позовом). Вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що за МПП «Рада» утворився борг за орендну плату за період з лютого по листопад 2019 року в розмірі 635108,99 грн., у зв`язку з чим на вказану суму боргу також нараховані 4770,99 грн. інфляційних втрат, 8835,46 грн. трьох процентів річних, 52418,67 грн. пені та 31755,45 грн. штрафу. У подальшому ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, що прийнята судом до розгляду, відповідно до якої просив стягнути заборгованість з орендної плати за період з травня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 895036,82 грн., а також нараховані 5753,69 грн. інфляційних втрат, 15965,97 грн. трьох процентів річних, 52418,67 грн. пені та 44751,84 грн. штрафу.

Відповідна заява про збільшення позовних вимог первісного позову також подана МПП «Рада», що прийнята судом до розгляду, згідно з якою МПП «Рада» просило стягнути з ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" за період з червня 2017 року по лютий 2020 року 755091,28 грн. збитків, спричинених не реєстрацією останнім податкових накладних.

У відзиві на первісний позов ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" послалося на невиконання МПП «Рада» зобов`язань за договором у частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, що унеможливлювало фактичну реєстрацію податкових накладних. Крім того, МПП «Рада» не доведений весь склад цивільного правопорушення для відшкодування збитків.

У відповіді на відзив на первісний позов МПП «Рада» зауважило, що необхідність реєстрації податкових накладних обумовлена положеннями договору оренди, якими передбачено нарахування ПДВ, та приписами податкового законодавства, оскільки в протилежному випадку покупець послуг оренди позбавляється права на включення сум ПДВ до податкового кредиту. Також МПП «Рада» зазначило про сплату коштів на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19.

У відзиві на зустрічну позовну заяву МПП «Рада» послалося на те, що між сторонами укладено додаткові угоди від 30.07.2018 № 8 та від 01.11.2019 № 9, якими змінено розмір орендної плати, а також виключено пункт договору щодо індексації орендних платежів. У зв`язку з цим МПП «Рада» надало власний контррозрахунок суми заборгованості.

Треті особи не скористалися наданим процесуальним законом правом на участь у судових засіданнях та надання пояснень по суті спору.

Дана справа розглянута з урахуванням пункту 4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2015 між виробничим комплексом "Техносервіс" ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, як орендодавцем, та МПП «Рада», як орендарем, укладено договір № 1612/2015 оренди окремого індивідуально визначеного рухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до пункту 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно (далі - майно), що перебуває на балансі ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною, вартість якого визначена згідно із звітом про оцінку майна та висновком про вартість об`єкта оцінки станом на 05.10.2015, і становить за незалежною оцінкою 6007554 грн. без ПДВ. Перелік майна, яке передається в оренду, зазначається в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами вказаного договору та акту прийому-передачі майна.

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку 131050 грн. без ПДВ.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до пункту 3.4 договору орендна плата сплачується на умовах попередньої оплати на підставі виставлених рахунків в безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа кожного місяця.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати за весь період заборгованості (пункт 3.10 договору).

Пунктом 3.11 договору сторони погодили, що в разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості.

Даний договір укладено строком на п`ять років, що діє з 16.12.2015 до 15.12.2020 включно (пункт 12.1 договору).

У додатку № 1 до договору зазначено перелік майна, що передається орендарю на умовах цього договору.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду індивідуально визначене рухоме майно, вказане в актах приймання-передачі від 31.12.2015, що підписані обома сторонами.

До договору оренди між сторонами укладено ряд додаткових угод, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками.

Додатковими угодами від 04.07.2016 № 1, від 10.10.2016 № 2, від 01.06.2017 № 4 та від 06.09.2017 № 5 сторони за договором оренди погодили внесення зміни до розділу 14 договору "Юридичні адреси та банківські реквізити сторін" у частині зміни відомостей про орендодавця.

Згідно з додатковою угодою від 01.12.2016 № 3 дія пункту 3.3 договору зупинена на період з 01.12.2016 по 31.12.2016 року.

У подальшому, додатковими угодами від 24.10.2017 № 6, від 01.12.2017 № 7 та від 30.07.2018 № 8 сторони погодили внести зміни до додатку № 1 до договору. Так, за угодою № 6 сторони дійшли згоди виключити з переліку позицію «контейнер металевий зелений об`єм 1,1 м. куб.» та змінити кількість орендованого майна; викласти пункт 1.3 у наступній редакції: "3.1. Орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить за базовий місяць розрахунку 116642 грн. 60 коп. без ПДВ".

Відповідно до положень додаткової угоди від 01.12.2017 № 7 сторони виключили з переліку позицію «автомобіль MAN TGA 26.310 (вантажний сміттєвоз)», змінили кількість орендованого майна та виклали пункт 3.1. договору оренди в новій редакції зазначивши, що орендна плата за базовий місяць становить 120706 грн. 65 коп. без ПДВ.

Також, додатковою угодою від 30.07.2018 № 8 погоджено змінити кількість орендованого майна, затверджено орендну плату, визначену за результатами конкурсу на право оренди державного майна, за базовий місяць розрахунку в розмірі 79392 гривні 03 копійки без ПДВ. Крім того, пунктами 1.3, 1.4 додаткової угоди № 8 затверджено орендну плату за базовий місяць в розмірі 121325 грн. 88 коп., а пункт 3.3 договору виключено.

На виконання вказаної додаткової угоди № 8 сторонами складено та підписано додаток № 1 та акт приймання-передачі від 30.07.2018 року.

Надалі, сторонами укладено додаткову угоду від 01.11.2019 № 9 до договору, пунктами 1.1, 1.4 якої виключено з додатку № 1 до договору 5 позицій майна та відповідно внесено зміни в указаний додаток у частині орендованого майна шляхом викладення в новій редакції. Крім того, внесено зміни до пункту 3.1 договору, в якому встановлено орендну плату, визначену за результатами конкурсу на право оренди державного майна, за базовий місяць розрахунку у розмірі 59966,27 грн. без ПДВ. Також пунктом 1.3 додаткової угоди № 9 сторонами погоджено, що орендна плата за базовий місяць становить 99018,93 грн. з ПДВ.

У подальшому, 27.11.2019 та 28.11.2019 сторонами складені та підписані акти приймання-передачі орендодавцем з оренди від орендаря 2 одиниці майна, вказаного в пункті 1.1 додаткової угоди № 9.

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.06.2019 у справі № 911/446/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, задоволено позов ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" про стягнення з МПП «Рада» за період з 16.05.2016 по 31.01.2019 основного боргу за орендну плату в розмірі 875611,60 грн., 43780,55 грн. штрафу, 51486, 03 грн. пені, 54076,91 грн. інфляційних втрат та 19085,14 грн. трьох процентів річних.

Із наявних у матеріалах даної справи копій платіжних доручень слідує, що МПП «Рада» із зазначенням у призначенні платежів «плата за оренду згідно постанови господарського суду № 911/446/19 від 23.09.2019» сплатило ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" протягом листопада 2019 року - лютого 2020 року 522020,10 грн.

Разом із цим, звернувшись із даною позовною заявою до суду, МПП «Рада» зауважило, що за період з 29.06.2017 по 29.02.2020 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" не здійснило реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних щодо наданих послуг оренди на загальну суму 4530547,67 грн., що позбавило МПП «Рада» можливості включити 755091,28 грн. до податкового кредиту та призвело до понесення ним збитків у вказаній сумі.

Протягом періоду з лютого 2018 року по жовтень 2019 року МПП «Рада» зверталася із листами до органів податкової служби та до ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" щодо не реєстрації останнім податкових накладних. До того ж, до таких листів МПП «Рада» надавала підтверджуючі документи щодо придбання послуг та їх оплати за договором від 16.12.2015 № 1612/2015.

Листом від 03.03.2018 № 754/10-36-56 Головне управління ДФС у Київській області повідомило МПП «Рада», що останнім подавалася у складі податкової декларації за грудень 2017 року скарга на ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" через порушення останнім граничних термінів реєстрації податкових накладних. При цьому, заявником не подавалися документи, що підтверджують факт наявності операцій з придбання відповідних товарів/послуг.

У свою чергу, ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" надало МПП «Рада» гарантійний лист від 08.12.2017 № 72 щодо здійснення реєстрації податкових накладних по жовтень 2017 року протягом трьох робочих днів після сплати МПП «Рада» заборгованості за договором оренди від 16.12.2015 № 1612/2015 у сумі 306960,17 грн. у строк до 15.12.2017 року.

Матеріали справи містять копії актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) за період з червня 2017 року по вересень 2019 року, підписані обома сторонами, а також за період з жовтня 2019 року по лютий 2020 року, які МПП «Рада» не підписані.

Так, між сторонами підписані наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 30.06.2017 № ОУ-0000565 на суму 185711,22 грн., у т.ч. ПОДВ 20 % 30951,87 грн., від 31.07.2017 № ОУ-0000591 на суму 188682,60 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 31447,10 грн., від 31.08.2017 № ОУ-0000628 на суму 189059,95 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 31509,99 грн., від 30.09.2017 № ОУ-0000666 на суму 188870,89 грн. у т.ч. ПДВ 20 % 31478,48 грн., від 31.10.2017 № ОУ-0000675 на суму 192648,30 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 32108,05 грн., від 30.11.2017 № ОУ-0000726 на суму 172247,34 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 28707,89 грн., від 31.12.2017 № ОУ-0000759 на суму 162077,50 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 27012,92 грн., від 31.01.2018 № ОУ-0000016 на суму 179652,06 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 29942,01 грн., від 28.02.2018 № ОУ-0000035 на суму 182346,84 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 30391,14 грн., від 31.03.2018 № ОУ-0000054 на суму 183987,96 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 30664,66 грн., від 30.04.2018 № ОУ-0000072 на суму 186011,82 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 31001,97 грн., від 31.05.2018 № ОУ-0000092 на суму 187499,92 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 31249,99 грн., від 30.06.2018 № ОУ-0000099 на суму 187499,92 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 31249,99 грн., від 31.07.2018 № ОУ-0000116 на суму 183230,50 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 30538,42 грн., від 31.08.2018 № ОУ-0000145 на суму 121325,88 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 20220,98 грн., від 30.09.2018 № ОУ-0000162 на суму 121325,88 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 20220,98 грн., від 31.10.2018 № ОУ-0000181 на суму 123631,08 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 20605,18 грн., від 30.11.2018 № ОУ-0000197 на суму 125732,81 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 20955,47 грн., від 31.12.2018 № ОУ-0000214 на суму 127493,06 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 21248,84 грн., від 31.01.2019 № ОУ-0000014 на суму 128513 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 21418,83 грн., від 28.02.2019 № ОУ-0000033 на суму 129798,14 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 21633,02 грн., від 31.03.2018 № ОУ-0000055 на суму 130447,14 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 21741,19 грн., від 30.04.2019 № ОУ-0000069 на суму 131621,17 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 21936,86 грн., від 31.05.2019 № ОУ-0000098 на суму 132937,38 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22156,23 грн., від 30.06.2019 № ОУ-0000114 на суму 133867,94 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22311,32 грн., від 31.07.2019 № ОУ-0000140 на суму 133198,61 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22199,77 грн., від 31.08.2019 № ОУ-0000156 на суму 132399,42 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22066,57 грн., від 30.09.2019 № ОУ-0000175 на суму 132002,23 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22000,37 грн. Також ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" надавало МПП «Рада» на підписання акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2019 № ОУ-0000194 на суму 132926,26 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 22154,38 грн., від 30.11.2019 № ОУ-0000213 на суму 99712,06 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 16618,68 грн., від 31.12.2019 № ОУ-0000231 на суму 98089,70 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 16348,28 грн., від 31.01.2020 № ОУ-0000017 на суму 97893,53 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 16315,59 грн., від 29.02.2020 № ОУ-0000019 на суму 98089,32 грн., у т.ч. ПДВ 20 % 16348,22 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони підписали між собою акт звірки взаєморозрахунків за договором станом на 15.10.2019, відповідно до якого борг МПП «Рада» становить 500328,21 грн.

При цьому, 15.10.2019 ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" вручило МПП «Рада» заяву № 72 про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою зараховані 252000 грн. боргу ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" перед МПП «Рада» за договором від 30.07.2018 № 3007/2018 у рахунок заборгованості МПП «Рада» за договором від 16.12.2015 № 1612/2015 у розмірі 752328,21 грн., у зв`язку з чим борг останнього за вказаним договором становив 500328,21 грн. Відомості щодо визнання даної заяви недійсною матеріали справи не містять.

Відповідно до наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень МПП «Рада» сплатило на користь ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" наступні платежі: 20.09.2017 № 3661 на суму 30000 грн. «орендна плата за 07/2017», від 06.09.2017 № 3612 на суму 58682,60 грн. «орендна плата за 07/2017», від 02.10.2017 № 3715 на суму 130000 грн. «орендна плата за 08/2017», від 03.11.2017 № 3848 на суму 188870,89 грн. «орендна плата за 09/2017», від 03.11.2017 № 3849 на суму 57935,47 грн. «орендна плата за 10/2017», від 07.12.2017 № 3990 на суму 306960,17 грн. «орендна плата за 10,11/2017», від 22.02.2018 № 5 на суму 50000 грн. «орендна плата за 12/2018», від 27.03.2018 № 189 на суму 100000 грн. «орендна плата за 12/2018», від 29.05.2018 № 349 на суму 100000 грн. «орендна плата за 12/2017, 01/2018», від 04.06.2018 № 258 на суму 50000 грн. «орендна плата за 01/2018», від 05.06.2018 № 358 на суму 50000 грн. «орендна плата за 01,02/2018», від 26.06.2018 № 443 на суму 30000 грн. «орендна плата за 01,02/2018», від 02.07.2018 № 450 на суму 100000 грн. «плата за послугу 01,02/2018», від 26.07.2018 № 542 на суму 100000 грн. «плата за послугу в 01,03/2018», від 20.08.2018 № 642 на суму 100000 грн. «плата за послугу в 01,03/2018», від 29.08.2018 № 681 на суму 93118,05 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015, р-ф від 13.04.2018», від 05.10.2018 № 847 на суму 43173,06 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015, р-ф від 11.07.2018», від 11.10.2018 № 888 на суму 50000 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015, р-ф від 11.07.2018», від 17.10.2018 № 899 на суму 100000 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015, р-ф від 11.07.2018», від 13.11.2018 № 1007 на суму 100000 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015», від 26.11.2018 № 1083 на суму 25000 грн. «плата за послугу договір № 1612/2015», від 12.12.2018 № 1167 на суму 50000 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 28.12.2018 № 1236 на суму 70000 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 25.01.2019 № 1304 на суму 116413,02 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 08.02.2019 № 1381 на суму 40000 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 18.02.2019 № 1410 на суму 50000 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 13.03.2019 № 1489 на суму 29100 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 18.03.2019 № 1511 на суму 13564,91 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 16.04.2019 № 1631 на суму 27208,32 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 17.05.2019 № 1745 на суму 7171,61 грн. «плата за оренду договір № 1612/2015», від 27.06.2019 № 1936 на суму 9500 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 21.06.2019 № 1905 на суму 5000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 24.07.2019 № 2057 на суму 5000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 18.07.2019 № 2041 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 10.07.2019 № 2008 на суму 22159,83 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 16.08.2019 № 2174 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 31.08.2019 № 2167 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 14.08.2019 № 2160 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 07.08.2019 № 2125 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 01.08.2019 № 2089 на суму 2745,68 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 16.09.2019 № 2308 на суму 30000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 05.09.2019 № 2258 на суму 10000 грн. «оплата згідно договору № 1612/2015», від 04.09.2019 № 2256 на суму 2493,47 грн., від 16.10.2019 № 2424 на суму 90000 грн. «оплата за оренду згідно договору № 1612/2015», від 16.10.2019 № 2425 на суму 42002,23 грн. «оплата за оренду згідно договору № 1612/2015».

Разом із цим, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати орендних платежів за МПП «Рада» утворилася заборгованість (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) за період з травня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 895036,82 грн., що слугувало підставою для нарахування пені та компенсаційних виплат і звернення ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" із зустрічною позовною заявою до суду.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина 1 статті 759 ЦК України).

Частинами 1, 3 статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Положеннями частини 1 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями, наведеними у частинах першій та другій статті 284 ГК України, об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахування її індексації), орендна плата з урахуванням її індексації є істотними умовами договору оренди. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (частина перша статті 286 ГК України).

У статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції, чинній станом на 30.07.2018) зазначено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати також може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.07.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 8 до договору від 16.12.2015 № 1612/2015, пунктом 1.4 якої виключено пункт 3.3 договору про визначення розміру орендної плати за кожний наступний місяць шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Отже, за волевиявленням обох сторін договору оренди щодо зміни його умов, спрямованої на виключення індексації орендної плати, сторонами вчинений відповідний правочин щодо зміни договору шляхом укладення додаткової угоди про виключення пункту 3.3 договору оренди.

Указана додаткова угода до договору в установленому законом порядку недійсною не визнавалася.

При цьому, судом відхиляються твердження ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" щодо нікчемності такого пункту 1.4 додаткової угоди від 30.07.2018 № 8.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Водночас, законом не встановлена недійсність правочину, тобто його нікчемність, у разі зміни його сторонами в частині визначення розміру орендної плати (індексації). Навпаки, таке право сторін закріплено в статтях 286 ГК України, статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (у редакції, чинній станом на 30.07.2018).

Відтак, суд дійшов висновку про те, що починаючи з дати укладення додаткової угоди від 30.07.2018 № 8 до договору, орендна плата мала становити визначений у пункті 1.3 казаної угоди розмір 121325,88 грн. з ПДВ без щомісячної індексації, а з дати укладення додаткової угоди від 01.11.2019 № 9 - 99018,93 грн. з ПДВ.

Згідно з підпунктом 14.1.181 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У статті 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 цієї статті право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" із порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєструвало податкові накладні, що позбавило МПП «Рада» права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 755091,28 грн.

Наведені обставини становлять прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту МПП «Рада», а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, що свідчить про обґрунтованість вимог первісного позову.

При цьому судом ураховано викладену правову позицію в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 року у справі № 917/877/17 та правову позицію щодо належного способу захисту Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18.

Суд також зауважує, що зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає з податкового законодавства, яке відносить до податкового кредиту суми податку не лише сплачені, а і нараховані у разі здійснення операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.08.2019 у справі № 927/720/18.

Отже, судом відхиляються твердження ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" щодо реєстрації податкових накладних лише в разі погашення заборгованості за орендну плату, оскільки здійснення такої реєстрації має відбуватися не лише в частині оплачених послуг, а й в частині нарахованих.

За таких обставин, здійснивши арифметичний перерахунок заявленої МПП «Рада» суми збитків у розмірі 755091,28 грн., що становлять розмір 20 % ПДВ від суми наданих ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" за період з червня 2017 року по лютий 2020 року орендних послуг за договором від 16.12.2015 № 1612/2015, суд дійшов висновку задовольнити первісний позов у повному обсязі.

Щодо вимог зустрічного позову, то за проведеним судом арифметичним перерахунком заборгованість МПП «Рада» зі сплати орендних платежів за договором за період з травня 2019 року по лютий 2020 року становить 797078,35 грн.

При цьому, судом ураховано проведені МПП «Рада» оплати, зустрічне зарахування вимог на суму 252000 грн. та укладення між сторонами додаткової угоди від 30.07.2018 № 8 до договору щодо визначення орендної плати в розмірі 121325,88 грн. з ПДВ без щомісячної індексації, а з дати укладення додаткової угоди від 01.11.2019 № 9 у розмірі 99018,93 грн. з ПДВ. також без щомісячної індексації. Отже, за період з травня 2019 року по жовтень 2019 року МПП «Рада» мала сплачувати по 121325,88 грн. на місяць, а в листопаді 2019 року - 99018,93 грн.

Крім того, судом при перерахуванні встановлено, що за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року розмір нарахованої ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" орендної плати становив менше, ніж погоджено в додатковій угоді від 01.11.2019 № 9, у зв`язку з чим судом при перевірці розрахунку прийняті суми, що зменшені самим позивачем за зустрічним позовом, а саме: за грудень 2019 року - 98089,70 грн., за січень 2020 року - 97893,53 грн., за лютий 2020 року - 98089,32 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 2 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пунктів 3.10, 3.11 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується орендодавцем з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати за весь період заборгованості. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості.

При здійснені арифметичного перерахунку заявленої у зустрічному позову пені суд виходив із розміру орендної плати, встановленої сторонами в додаткових угодах від 30.07.2018 № 8 та від 01.11.2019 № 9, та здійснених оплат, у зв`язку з чим за відповідним перерахунком суду загальний розмір пені становить 45628,61 грн., а саме: за червень 2019 року - 17637,76 грн., за липень 2019 року - 11434,26 грн., за серпень 2019 року - 8346,73 грн., за вересень 2019 року - 6118,68 грн., за жовтень 2019 року - 0 грн. (утворилась переплата за оренду в розмірі 10676,35 грн.), у листопаді 2019 року - 2091,18 грн.

Також, судом перерахований розмір 5 % штрафу, виходячи з того, що існування у МПП «Рада» заборгованості за період не менше ніж три місяці мало місце протягом червня-вересня 2019 року, а не протягом всього позовного періоду зустрічного позову. Таким чином, 5 % штрафу від суми заборгованості 348404,54 грн. за період червень-вересень 2019 року становить 17420,23 грн., що підлягають стягненню з МПП «Рада».

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат з урахуванням встановлених вище обставин щодо належного розміру орендної плати згідно додаткових угод № 8, 9 та здійснених оплат, суд дійшов висновку, що стягненню з МПП «Рада» підлягають 12046,80 грн. трьох процентів річних та 4267,98 грн. інфляційних втрат, а саме: за лютий 2019 року - 631,31 грн. трьох процентів річних та 595,33 грн. інфляційних втрат, за березень 2019 року - 138,58 грн. трьох процентів річних та 779,94 грн. інфляційних втрат, за квітень 2019 року - 1415,63 грн. трьох процентів річних та -7,90 грн. інфляційних втрат, за травень 2019 року - 1988,38 грн. трьох процентів річних та -755,34 грн. інфляційних втрат, за червень 2019 року - 2335,82 грн. трьох процентів річних та 634,73 грн. інфляційних втрат, за липень 2019 року - 1629,35 грн. трьох процентів річних та 1011,16 грн. інфляційних втрат, за серпень 2019 року - 1316,40 грн. трьох процентів річних та 1183,34 грн. інфляційних втрат, за вересень 2019 року - 1119,76 грн. трьох процентів річних та 630,89 грн. інфляційних втрат, за жовтень 2019 року - 0 грн. (переплата за оренду становить 10676,35 грн.), за листопад 2019 року - 811,93 грн. трьох процентів річних та -0,35 грн. інфляційних втрат, за грудень 2019 року - 659,64 грн. трьох процентів річних та 196,18 грн. інфляційних втрат.

Таким чином, зустрічна позовна заява підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 11 статті 238 ГПК України в разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Отже, при здійсненні зустрічного зарахування грошових сум - за первісним позовом 755091,28 грн. та за зустрічним позовом - 876441,97 грн., різниця в розмірі 121350,69 грн. підлягає стягненню з відповідача за зустрічним позовом.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 11326,37 грн. покладаються за первісним позовом на відповідача та за зустрічним позовом - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме покладаються на відповідача за зустрічним позовом у розмірі 13146,63 грн.

Частиною 11 статті 129 ГПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, при проведенні зустрічного зарахування сум витрат зі сплати судового збору такі витрати покладаються на відповідача за зустрічним позовом у розмірі 1820,26 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги первісного позову Малого приватного підприємства "Рада" задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, 23-В; ідентифікаційний код 20077743) в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука, 4; ідентифікаційний код 33058529) на користь Малого приватного підприємства "Рада" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 25; ідентифікаційний код 13736978) 755091 (сімсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`яносто одну) грн. 28 коп. збитків, а також 11326 (одинадцять тисяч триста двадцять шість) грн. 37 коп. витрат зі сплати судового збору.

Позовні вимоги зустрічного позову Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" задовольнити частково.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Рада" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 25; ідентифікаційний код 13736978) на користь Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, 23-В; ідентифікаційний код 20077743) в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука, 4; ідентифікаційний код 33058529) 797078 (сімсот дев`яносто сім тисяч сімдесят вісім) грн. 35 коп. основного боргу, 45628 (сорок п`ять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 61 коп. пені, 17420 (сімнадцять тисяч чотириста двадцять) грн. 23 коп. штрафу, 12046 (дванадцять тисяч сорок шість) грн. 80 коп. трьох процентів річних, 4267 (чотири тисячі двісті шістдесят сім) грн. 98 коп. інфляційних втрат, а також 13146 (тринадцять тисяч сто сорок шість) грн. 63 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Провести зустрічне зарахування вказаних сум та стягнути з Малого приватного підприємства "Рада" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 25; ідентифікаційний код 13736978) на користь Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, 23-В; ідентифікаційний код 20077743) в особі відокремленого підрозділу виробничого комплексу "Техносервіс" (02121, м. Київ, вул. Вакуленчука, 4; ідентифікаційний код 33058529) 121350 (сто двадцять одну тисячу триста п`ятдесят) грн. 69 коп. заборгованості та 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. 26 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 18.06.2020 року.

Суддя К.В. Полякова