СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Справа № 917/1584/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "РІД" (вх.№971 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у справі 917/1584/19 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Сірош Д.М.)

за позовом Селянського (фермерського) господарства "РІД", с.Ковалівка, Полтавська область,

до Фермерського господарства "ВАЦІ", с.Ваці, Полтавська область,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1 , м.Полтава,

2. ОСОБА_2 , м.Полтава,

про визнання договорів оренди землі недійсними, витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року Селянське (фермерське) господарство "РІД" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фермерського господарства "ВАЦІ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , згідно якої просило суд:

1. Визнати недійсним договір оренди землі площею 6,0000 га від 20.03.2019, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "ВАЦІ", недійсним;

2. Визнати недійсним договір оренди землі площею 6,0000 га від 20.03.2019, укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством "ВАЦІ";

3. Витребувати з чужого незаконного володіння Фермерського господарства "ВАЦІ" земельну ділянку площею 6,6600 га, яка розташована за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район - для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ №633405 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_2 ;

4. Витребувати з чужого незаконного володіння Фермерського господарства "ВАЦІ" земельну ділянку площею 6,0000 га, яка розташована за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район - для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ №633406 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_1 .

06.02.2020 позивачем подано до суду уточнену позовну заяву про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння (вх. № 1474), відповідно до якої позивач просив суд:

- визнати недійсними договори оренди землі площею 6,00 га від 20.03.2019 та від 07.08.2019, укладені між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "ВАЦІ";

- визнати недійсними договори оренди землі площею 6,00 га від 20.03.2019 та від 07.08.2019, укладені між ОСОБА_2 та Фермерським господарством "ВАЦІ";

- витребувати з чужого незаконного володіння ФГ "ВАЦІ" земельну ділянку площею 6,6600 га, яка розташована за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район, для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ № 633405 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_3 ;

- витребувати з чужого незаконного володіння ФГ "ВАЦІ" земельну ділянку площею 6,6600 га, яка розташована за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район, для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ № 633406 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.02.2020 подану позивачем уточнену позовну заяву прийнято її до розгляду.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час реєстрації договорів оренди землі між ФГ "ВАЦІ" та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 державним реєстратором встановлено відсутність вже зареєстрованих речових прав щодо заявлених земельних ділянок, жодних перешкод для проведення такої реєстрації не встановлено. Крім того, матеріали справи не містять доказів визнання недійсними та скасування рішення Восьмої сесії п`ятого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27.04.2007, яким погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 18,00 га (ріллі) для подальшої передачі у власність членам селянського (фермерського) господарства "РІД", а саме: ОСОБА_2 - 6 га, ОСОБА_1 - 6,00 га, ОСОБА_5 - 6,00 га за межами населених пунктів на території Ковалівської сільської ради із земель наданих у постійне користування гр. ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства державних актів на право власності на земельні ділянки, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Також зазначено про відсутність доказів визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, видані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . З наданих доказів не вбачається обов`язку третіх осіб у справі щодо передачі спірних земельних ділянок саме у користування позивача - С(Ф)Г "РІД". Позивачем не доведено, що оскаржувані правочини не відповідають вимогам встановленим статтею 203 Цивільного кодексу України, іншим вимогам закону або порушують його законні права та інтереси. Вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ФГ "ВАЦІ" земельних ділянок, також не задоволені, як похідні від основної вимоги - про визнання недійсними договорів оренди землі.

Селянське (фермерське) господарство "РІД" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у справі 917/1584/19 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що землі наділені і передані у власність членам фермерського господарства «РІД» - третім особам, виділені із земель СФГ «РІД» і призначені для використовування СФГ «РІД», а ніякому іншому СФГ. Не будучи членами СФГ «РІД» треті особи ніяким іншим шляхом не отримали б земельних ділянок для ведення ФГ, так як ці землі цільового призначення СФГ «РІД».

17.06.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5907), в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2020 у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О., який входив до складу колегії суддів, для здійснення розгляду судової справи №917/1584/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

Колегія суддів, розглянувши відзив відповідача на апеляційну скаргу, залишає його без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч.1, 2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "РІД" на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у справі 917/1584/19. Встановлено учасникам справи строк до 09.06.2020 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання всім учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 12.06.2020 для подання заяв, клопотань, тощо.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу подано лише 17.06.2020, і відповідач не просить поновити пропущений строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, в зв`язку з чим колегія суддів залишає його без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідач та треті особи у судове засідання не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ухвалою суду від 25.05.2020.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням сесії ХХІ скликання від 14.05.1993 Полтавської районної ради народних депутатів вирішено зареєструвати Селянське (Фермерське) господарство "РІД".

В 2003 році розпорядженням голови Полтавської районної державної адміністрації затверджено доповнення до Статуту селянського (фермерського) господарства "РІД" - пункт 16 розділу 4 Статуту доповнено абзацом два такого змісту:

Членами господарства є громадяни України:

1. ОСОБА_1 (зять);

2. ОСОБА_6 (мати зятя).

Рішенням 8 сесії п`ятого скликання Ковалівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 27.04.2007 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 18,00 га (ріллі) для подальшої передачі у власність членам селянського (фермерського) господарства "РІД", а саме: ОСОБА_2 - 6 га, ОСОБА_1 - 6,00 га, ОСОБА_5 - 6,00 га за межами населених пунктів на території Ковалівської сільської ради із земель наданих у постійне користування гр. ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства.

Розпорядженням № 191 від 25.03.2008 голови Полтавської районної державної адміністрації передано безоплатно у власність: ОСОБА_2 земельну ділянку площею 6,00 га (рілля) для ведення фермерського господарства за рахунок земель, які знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_5 на території Ковалівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_1 земельну ділянку площею 6,00 га (рілля) для ведення фермерського господарства за рахунок земель, які знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_5 на території Ковалівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області; ОСОБА_5 земельну ділянку площею 6,00 га (рілля) для ведення фермерського господарства за рахунок земель, які знаходяться у постійному користуванні ОСОБА_5 на території Ковалівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області.

Рішенням Київського районного суду міста Полтави від 11.05.2010 у справі №2о-111/10 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме: те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сонцівка Бєлгородського району Бєлгородської області є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця м. Кременчука Полтавської області, зареєстрованого в м. Полтава, який є зятем ОСОБА_5 , 1954 р. н. уродженця м. Стрий Львівської обл., зареєстрованого в с. Їжаківка Полтавського району Полтавської області.

25.05.2011 ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 633406, який зареєстрований в Книзі Записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею № 00462.

25.05.2011 ОСОБА_2 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 633405, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею № 00461.

Як зазначає позивач, земельні ділянки були виділені громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства "РІД". Однак, в березні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказані земельні ділянки передали в оренду ФГ "ВАЦІ" без згоди позивача на сім років, уклавши відповідні договори оренди з відповідачем, тоді як отримані земельні ділянки члени селянського (фермерського) господарства "РІД" повинні були передати саме фермерському господарству, а не відповідачу у справі.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Частинами 1, 2, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Отже, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням статті 4 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, мають господарський характер.

Зі змісту п.1, 6 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень ст.11 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатися дана справа, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Для віднесення справи до своєї юрисдикції господарському суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Частиною 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 2 ст.13 Конституції України унормовано, що кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям і реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок, є цивільно-правовими.

Матеріали справи свідчать, що, звертаючись до суду з даним позовом, Селянське (фермерське) господарство "РІД" заявило вимогу про: визнання недійсними договорів оренди землі площею 6,00 га від 20.03.2019 та від 07.08.2019, укладених між ОСОБА_1 та Фермерським господарством "ВАЦІ"; визнання недійсними договорів оренди землі площею 6,00 га від 20.03.2019 та від 07.08.2019, укладених між ОСОБА_2 та Фермерським господарством "ВАЦІ"; витребування з чужого незаконного володіння ФГ "ВАЦІ" земельної ділянки площею 6,6600 га, розташованої за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район, для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ № 633405 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_3 ; витребування з чужого незаконного володіння ФГ "ВАЦІ" земельної ділянки площею 6,6600 га, розташованої за межами населеного пункту Ковалівської сільської ради Полтавської області Полтавський район, для ведення фермерського господарства, яка на підставі державного акту серія ЯЛ № 633406 від 25.05.2011 належить на праві власності ОСОБА_4 .

З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсними договорів оренди, укладених між фізичними особами та фермерським господарством, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цих фізичних осіб.

При цьому, попри те, що при поданні даного позову фізичні особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не зазначені позивачем як відповідачі, вказане не може бути підставою для розгляду спору господарським судом, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої фізичної особи.

Справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Наведене відповідає висновкам, викладеним Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17, від 10 вересня 2019 року у справі № 910/4896/18, від 16 травня 2018 року у справі № 911/4111/16.

Вимоги позивача про витребування з чужого незаконного володіння спірних земельних ділянок хоча і заявлені до юридичної особи - ФГ "ВАЦІ", однак за своєю суттю є похідними від вимог про визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між фізичними особами та фермерським господарством, та також безпосередньо стосується фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тому також підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки їх вирішення вплине на права та обов`язки цих фізичних осіб.

Згідно з п.1 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частиною 2 ст.231 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.278 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.278 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є такою, що підлягає задоволенню частково, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у справі 917/1584/19 слід скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм процесуального права та прийняти нове рішення, яким провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "РІД" закрити.

Роз`яснити Селянському (фермерському) господарству "РІД", що розгляд справи віднесено до юрисдикції цивільного судочинства.

Керуючись статтями 231, 269, 270, п.3 статті 275, статтями 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "РІД" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2020 у справі 917/1584/19 скасувати.

Провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "РІД" закрити.

Роз`яснити Селянському (фермерському) господарству "РІД" про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним постанови Східного апеляційного господарського суду у даній справі, звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.06.2020.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова