ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 рокуСправа № 912/899/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/899/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ К", 19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ТЕХ", 25009, м.Кропивницький, вул. Ушакова, 41, кв. 1

про стягнення 204 133,68 грн

Представники:

від позивача - Бердник В.В, посвідчення адвоката № 926 від 02.07.18., ордер №1002381 від 05.02.20 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Локарєв Д.О., керівник; Деревінська Л.В., адвокат, посвідчення № 233 від 15.01.18, ордер від 07.05.20.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ К" (далі - ТОВ "Дізарт К", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ТЕХ" (далі - ТОВ "СТЛ-Тех", відповідач) про стягнення 150 000,00 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування поданого позову зазначено про невиконання відповідачем робіт за договором підряду від 24.12.2015, щодо яких позивачем сплачено попередню оплату в розмірі 150 000,00 грн. Позивач кваліфікував суму, яка є предметом стягнення, як збитки згідно ст. 224 Господарського кодексу України та ст. 22 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/899/17. Справу призначено до розгляду в засіданні суду, від сторін витребувано додаткові докази та пояснення, а також відзив на позов.

04.05.2017 від позивача надійшла заява від 28.04.2017 з додатковими поясненнями щодо обставин сплати коштів та підтверджено повноваження директора ТОВ "Дізарт К" Бобрової В.О. (том І а.с. 28-34).

05.05.2017 від відповідача надійшли пояснення щодо обставин, які є предметом дослідження у справі, за змістом яких заперечено проти задоволення позовних вимог (том І а.с. 41-42). У поданих поясненнях відповідач зазначає, що завершив монтаж стели за Договором 02.03.2016

05.05.2017 суд розпочав судове засідання у справі, в якому розгляд справи відкладено на 18.05.2017.

18.05.2017 позивачем подано заяву з поясненнями щодо виготовлення і установки рекламної конструкції (стели), до якої додано докази для підтвердження наведених обставин (том І а.с. 56-62).

17.05.2017 до суду надійшла заява ТОВ "СТЛ-Тех", згідно якої відповідач просить зобов`язати ТОВ "Дізарт К" підписати акт приймання-передачі виконаних робіт та провести виплату залишку коштів (том І а.с. 63-65).

18.05.2018 суд продовжив засідання суду, в якому оголошено перерву до 19.05.2017.

19.05.2017 від позивача надійшла заява про призначення технічної експертизи документів, яка не була підтримана представником позивача в судовому засіданні 26.05.2017, з підстав чого суд не розглядає таку заяву (том І а.с. 78).

Відповідачем 19.05.207 подано заяву з поясненнями щодо обставин виконання робіт за договором, до якої доданої письмові матеріали та диск (том І а.с. 79-97).

19.05.2017 судом продовжено засідання суду у справі, за результатами якого винесено ухвалу про відкладення розгляду справи, від сторін витребувано додаткові пояснення з доказами. Також витребувано пояснення з доказами від фізичної особи-підприємця Калита Віталія Миколайовича і ТОВ "Скло-Сервіс".

26.05.2017 від позивача надійшла заява з поясненнями та доказами (том І а.с. 114-127). До вказаної заяви додано заяву фізичної особи-підприємця Калита Віталія Миколайовича з поясненнями, адресованими суду, в яких, зокрема, повідомлено, що будь-які роботи для ТОВ "СТЛ-Тех" та інших осіб за адресою: вул. Чигиринський шлях, 21 с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, не виконувались (том І а.с. 121).

Відповідачем, згідно заяви від 26.05.2017, подано диск, на якому, як зазначає відповідач, міститься інформація, яка вважалась додатком до договору згідно пункту 1.2. (том І а.с. 128-129).

Також відповідачем подано до матеріалів справи акт приймання-передачі робіт від 06.03.2016 та заяви про: направлення запиту до прокуратури на предмет встановлення Корчака В. М. до ТОВ "Дізарт К", про звернення до МВС та СБУ за фактом отриманих погроз та заяву про призначення у справі будівельної експертизи (том І а.с. 130-136).

16 та 29.05.2017 суд продовжив судові засідання у справі. В судовому засіданні 29.05.2017 постановлено ухвалу про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі зупинено, матеріали справи надіслано до експертної установи.

06.06.2017 до суду надійшли запитувані судом відомості від ТОВ "Скло-Сервіс" (том І а.с. 162).

09.10.2017 на адресу суду надійшов лист від експертної установи про залишення експертизи без виконання , у зв`язку з ненаданням запитуваних експертом матеріалів.

Ухвалою від 28.11.2017 провадження у справі поновлено та призначено засідання суду.

В засіданні суду 01.12.2017 у справі призначено будівельно-технічну експертизу, про що постановлено відповідну ухвалу. Витрати по проведенню експертизи покладено на ТОВ "СТЛ-Тех", провадження у справі зупинено, матеріали справи направлено до експертної установи для проведення експертизи.

13.01.2020 до суду надійшов висновок експерта від 23.12.2019 № 24922/17-44 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 912/899/17 (далі - Висновок експерта, том ІІ а.с. 95-111 ). Матеріали справи повернуто до суду.

Згідно Висновку експерта надано наступні відповіді на поставлені судом для дослідження питання:

Питання 1 - Креслення рекламної конструкції (стела), які долучено до матеріалів судової справи № 912/899/17 на аркушах справи 84, 85, 86, 97 (електронний вигляд креслень на диску, а.с. 219), не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме вимогам п.4.3, п.4.5, 4.6 ДБН А.2.2- 3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", п.4, п.8, п.11,п.16 "Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів" та п. 6.27, п.6.28 ДСТУ Б А.2.4-4:2009 "Основні вимоги до проектної та робочої документації".

Питання 2 - Ескізний проект в частині креслення (схеми) рекламної конструкції (стели), який долучено до матеріалів судової справи на аркушах справи 122 і 127, не відповідають вимогам нормативно-правових актів у Калузі будівництва, а саме вимогам п.4.3, п.4.5, 4.6, ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", п.4, п.8, п.11, п.11.2 "Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів" та п.6.27, п.6.28 ДСТУ Б А.2.4-4:2009 "Основні вимоги до проектної та робочої документації".

Питання 3 - Рекламна конструкція (стела), яка встановлена на АЗС, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях (Жовтнева), 21, за конструктивними характеристиками відповідає кресленням, які долучено до матеріалів судової справи № 912/899/17 на аркушах справи 84,85,86,97 (електронний вигляд креслень на диску, а.с. 219).

Питання 4 - Рекламна конструкція (стела), яка встановлена на АЗС, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях (Жовтнева), 21, за конструктивними характеристиками не відповідає кресленням ескізного проекту, долученого до матеріалів судової справи № 912/899/17 на аркушах справи 122-127.

Питання 5 - Поставлене на дослідження питання не відноситься до завдань будівельно-технічної експертизи, згідно з "Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" та "Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень", затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами).

Ухвалою від 23.01.2020 провадження у справі поновлено та, з урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017, у справі призначено підготовче засідання на 21.02.2020, сторонам запропоновано подати додаткові письмові пояснення щодо позову з урахуванням Висновку експерта, витребувано додаткові докази.

17.02.2020 від відповідача надійшла заява про перенесення засідання суду на квітень 2020, у зв`язку з фізичною неможливістю керівника буди у місті Кропивницькому (том ІІ а.с. 137).

Позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до яких включено: судовий збір за подання позов в розмірі 2 250,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (том ІІ а.с. 138).

В підготовчому засіданні 21.02.2020 оголошено перерву до 12.03.2020.

06.03.2020 від позивача надійшла заява від 04.03.2020 про збільшення та уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з ТОВ "СТЛ-Тех" 150 000,00 грн безпідставно набутих коштів, 13 399,231 грн 3% річних та 40 734,47 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору та витрат на надання правової допомоги адвоката (том ІІ а.с. 151-156).

12.03.2020 судом продовжено підготовче засідання, в якому взяв участь представник позивача, яким підтримано заяву про збільшення розміру та уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 12.03.2020, постановленої в підготовчому засіданні, прийнято заяву ТОВ "Дізарт К" про збільшення розміру позовних вимог та про зміну правових підстав позову, продовжено підготовче провадження у справі на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 01.04.2020, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог і зміну правових підстав позову.

18.03.2020 до суду надійшли письмові пояснення фізичної особи-підприємця Фідель Ірини Георгіївни щодо укладання з ТОВ "Дізарт К" та виконання договору на виготовлення, доставку, збирання та встановлення рекламної конструкції (стела) за адресою: вул. Жовтнева (на даний час - Чигиринський шлях), 21 с. Червона Слобода, Черкаського району Черкаської області (том ІІ а.с. 180).

01.04.2020 суд продовжив підготовче засідання, в якому постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.05.2020.

07.05.2020 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті, в якому постановлено ухвалу про продовження відповідачу до 07.05.2020 включно строку подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог та зміну правових підстав позову; заяву відповідача від 07.05.2020 залишено без розгляду; в судовому засіданні оголошено перерву до 21.05.2020.

До початку судового засідання 21.05.2020 від відповідача надійшли письмові пояснення від 20.05.2020 та додаткові докази (том ІІІ а.с. 1-6).

21.05.2020 суд продовжив судове засідання.

В судовому засіданні представником позивача не заперечено щодо прийняття судом пояснень відповідача від 20.05.2020, з підстав чого суд враховує під час розгляду справи вказані пояснення. У наданих поясненнях відповідач зазначає про необхідність застосування наслідків спливу строків позовної давності, передбачених ст. 267 Цивільного кодексу України.

Докази, які були подані відповідачем разом з поясненнями, суд не бере до уваги, у зв`язку з відсутністю їх надсилання на адресу позивача.

В судовому засіданні 21.05.2020 представником позивача позовні вимоги у вступному слові підтримано повністю, представниками відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 21.05.2020 суд розпочав дослідження доказів у справі та оголосив перерву до 01.06.2020.

До початку судового засідання 01.06.2020 відповідачем подано клопотання від 29.05.2020 про визнання поважними причини ненадання додаткових доказів та про долучення до справи поданих згідно клопотання доказів (том ІІІ а.с. 21-55).

01.06.2020 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні відповідачем підтримано клопотання від 29.05.2020, представником позивача заперечено проти задоволення такого клопотання.

В судовому засіданні постановлено ухвалу, згідно якої відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 29.05.2020 про визнання поважними причин неподання доказів.

В судовому засіданні 01.06.2020 суд продовжив дослідження доказів у справі.

В судовому засіданні представником позивача подано усну заяву в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В судовому засіданні представником відповідача усно заявлено заяву про надання часу для подання заяви з доказами на підтвердження судових витрат.

В судовому засіданні 01.06.2020 оголошено перерву до 10.06.2020.

До початку судового засідання. 10.06.2020 від відповідача надійшло клопотання щодо судових витрат з доказами на їх підтвердження (том ІІІ а.с. 71-78), а також подано письмово виступ в дебатах (том ІІІ а.с.є 80-96).

10.06.2020 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні під час судових дебатів представником позивача підтримано позовні вимоги повністю, представниками відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши наявні у справі матеріали та дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі, та подані сторонами докази.

24.12.2015 між ТОВ "Дізарт К" (Замовник) та ТОВ "СТЛ-Тех" (Виконавець) укладено договір виготовлення та установки рекламної конструкції (стела) покажчиків найменувань та вартості ПММ на АЗС "Неон Груп" (далі - Договір, том І а.с. 9-11).

Згідно з пунктом 1.1. Договору, Виконавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується за завданням Замовника виготовити та встановити рекламну конструкцію (стела) для візуалізації назв видів палива та їх вартості біля існуючого реконструйованого комплексу АЗС, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Жовтнева, 21 (надалі іменується "робота"), самостійно забезпечуючи себе матеріалами та покладаючи всі витрати, пов`язані з монтажними роботами на себе у строк 30 робочих днів з моменту отримання передплати.

Договором передбачено, що розмір, технічне завдання та візуальне оформлення вказаної споруди оформлюється додатком до договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.2.).

Приймання виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом підписання Акта приймання-передачі в строк до 3 діб після виконання роботи, передбаченої цим Договором (пункт 1.3.).

Відповідно до пункту 1.4. Договору, Замовник підтверджує, що йому було надано Виконавцем усю необхідну інформацію про виконувану за цим Договором роботу, її особливості та інші відомості, що стосуються цього Договору.

Відповідно до пункту 1.5. Договору, Виконавець підтверджує, що має всі необхідні дозвільні документи на проведення вказаного виду робіт та відповідає за подальше документальне оформлення вказаної конструкції у державних дозвільних органах.

Згідно погоджених в розділі 4 Договору ціни роботи і розрахунків, ціна роботи включає в себе плату за матеріали, доставку та встановлення Виконавцем рекламної конструкції і складає 175 000 грн, що на день підписання Договору еквівалентне 700 доларів США (пункту 4.1.).

Замовник бере на себе придбання скла (відповідно до технічних завдань), цінових діодних строк та SMD НР8 1796х1024 моніторів (пункт 4.2.).

Замовник сплачує Виконавцеві 150 000 грн, що на день підписання Договору еквівалентно 6000 доларів США, а іншу частину 25000 грн, що еквівалентно 1000 доларів США, не пізніше 3 календарних днів після підписання сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт (пункт 4.3.).

Аванс передається уповноваженій Виконавцем особі - Локарєву Дмитру Олександровичу , про що складається акт отримання коштів (розписка) та є невід`ємним додатком до Договору (пункт 4.4.).

В ході виконання робіт сторони можуть змінити умови оплати з урахуванням інтересів кожної із сторін шляхом проведення переговорів (пункт 4.6.).

Згідно з пунктами 5.1., 5.2. Договору, Договір є укладеним, набирає чинності і починає свій перебіг з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою Виконавця.

Договір підписано (кожна сторінка) керівниками ТОВ Дізарт К" і ТОВ "СТЛ Тех" та скріплено печатками товариств.

24.12.2015 між сторонами Договору складено акт отримання коштів (розписка), за змістом якого Локарєв Дмитро Олександрович отримав аванс (переплату) в сумі 150 000,00 грн, що еквівалентно 6 000,00 доларів США (том І а.с. 12).

17.01.2017 ТОВ "Дізарт К" направив на адресу ТОВ "СТЛ-Тех" претензію № 1 від 16.01.2017 про розірвання договору і сплату коштів (том І а.с. 13-14).

За змістом вказаної претензії зазначено, що в порушення пункту 1.1. Договору роботи не виконані. На підставі частини 2 ст. 849 Цивільного кодексу України ТОВ "Дізарт К" звертається з вимогою розірвати Договір і сплатити 165 960,00 грн, що еквівалентно 6 000 доларів США. Попереджено, що у разі невиконання заявлених в претензії вимог до 01 лютого 2017 року в повному обсязі, ТОВ "Дізарт К" звернеться до господарського суду за примусовим задоволенням вимог.

Згідно наданої до справи копії поштового конверту, претензія № 1 від 16.01.2017 повернута на адресу ТОВ "Дізарт К" з відміткою "За закінченням терміну зберігання" (том І а.с. 14).

Предметом спору є стягнення сплаченого за Договором авансу, як безпідставно набутих коштів (ст. 1212 Цивільного кодексу України), внаслідок відмови позивача від Договору.

Норми законодавства, які застосовує суд, та мотивована оцінка аргументів сторін і поданих доказів.

Укладений між сторонами договір є договором підряду, в силу нормативного визначення якого одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (с. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Частина 2 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачає, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

- замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша);

- якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга);

- якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя);

- замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта).

Згідно норм ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, за змістом наведених норм розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути передбачені законом або безпосередньо в договорі та можуть як ставитись в залежність від вчинення/невчинення сторонами договору певних дій, так і без будь-яких додаткових умов (безумовне право сторони на відмову від договору).

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. У випадках, коли право на односторонню відмову у сторони відсутнє, намір розірвати договір може бути реалізований лише за погодженням з іншою стороною, оскільки одностороннє розірвання договору не допускається, а в разі недосягнення сторонами домовленості щодо розірвання договору - за судовим рішенням на вимогу однієї із сторін.

Наслідки розірвання договору визначені в ст. 653 Цивільного кодексу України.

За частинами 1-2 наведеної норми, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

У разі припинення зобов`язань сторін за договором, позивач може розраховувати на стягнення із відповідача сплачених йому коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, оскільки її положення застосовуються також при поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні у разі, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала, тобто у разі, коли договір є припиненим.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.03.2020 у справі №752/16304/18.

Положення частини 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачають, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно пункту 3 частини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Згідно обґрунтувань підстав позову, з урахуванням заяви позивача від 04.03.2020 про збільшення позовних вимог та уточнення підстав позову, ТОВ "Дізарт К" посилається на положення частини 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та зазначає, що замовник скористався безумовним правом, передбаченим наведеною нормою, щодо розірвання Договору в односторонньому порядку.

Як вже зазначено вище, у ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме: - підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (частина 2); - очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (частина 3); - відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (частина 4).

Отже, частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору та з обов`язком замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи і відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

Умови укладеного між сторонами Договору передбачають право замовника на відмову від Договору у будь-який час до моменту передачі йому виконаних робіт зі сплатою Виконавцю частини, встановленої Договором, ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від Договору (пункт 2.2.).

За приписами частини 3 ст. 214 Цивільного кодексу України передбачено, що відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Тобто, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови шляхом вчинення замовником одностороннього письмового правочину, який тягне припинення зобов`язань за договором.

Таким чином, відмова від укладеного між сторонами Договору підряду, у тому числі в односторонньому порядку, має бути оформлена в письмовій формі.

Зі змісту претензії про розірвання договору і сплату коштів від 16.01.2017, яка надсилалась ТОВ Дізарт К" на адресу ТОВ "СТЛ-Тех", слідує що позивач, зазначаючи про розірвання договору і повернення коштів, послався на частину 2 ст. 849 Цивільного кодексу України. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач до не заявляв про відмову від Договору на підставі частини 4 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Таким чином, ТОВ "Дізарт К" не вчиняв односторонню відмову від Договору на підставі частини 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування наведеної норми закону.

Згідно із частиною 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Як вже зазначено, 16.01.2017 ТОВ Дізарт К" через засоби органу поштового зв`язку надіслано на адресу ТОВ "СТЛ-Тех" претензію № 1 про розірвання договору і сплату коштів, за змістом якої позивач, керуючись ст. 22, ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, звернувся з вимогою розірвати Договір від 24.12.2015 про виготовлення та установку рекламної конструкції (стела) покажчиків найменувань та вартості ПММ на АЗС "Неон Груп" і сплатити 165 906,00 грн, що еквівалентно 6 000 доларів США на моменти подачі претензії.

Зміст вказаної претензії, а саме посилання на ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якою передбачено право замовника на односторонню відмову від договору, наявність вимоги про розірвання договору та повернення отриманих за договором грошових коштів дає підстави для кваліфікації такої претензії як відмови позивача від договору в порядку частини 2 ст. 849 Цивільного кодексу України. Зазначена претензія містить вимогу, а не пропозицію чи прохання щодо її розгляду.

Суд враховує, що норми законодавства не визначають вимог до змісту відмови від договору, а отже достатньо, щоб така відмова була заявлена чітко, тобто таким чином, щоб однозначно сприймалась іншою стороною договору. Під час розгляду справи сторонами не заявлялось про суперечності щодо змісту претензії позивача про розірвання договору і сплату коштів.

За частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено право замовника на відмову від договору підряду за наявності конкретно визначеної законодавством умови, а саме - коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Отже, за наведеною нормою право підрядника на відмову від договору не є безумовним і пов`язано із діями підрядника - своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. Для встановлення підстав повернення сплачених за договором сум є необхідним встановлення наявності обставин виникнення у замовника права на відмову від договору за вказаною нормою, тобто правомірність відмови замовника від договору.

Оцінюючи аргументи сторін та подані у справу докази на предмет наявності підстав для відмови від Договору Замовника в порядку частини 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, судом встановлено наступне.

Предметом Договору є виготовлення та встановлення рекламної конструкції (стела) для візуалізації назв видів палива та їх вартості біля існуючого реконструйованого комплексу АЗС, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Жовтнева, 21, зі строком виконання 30 робочих днів з моменту отримання передплати.

Отримання ТОВ "СТЛ-Тех" коштів за Договором в сумі 150 000,00 грн, відбулось 24.12.2015, що визнається відповідачем, а отже граничним строком виконання робіт за Договором є лютий 2016 року.

Договором передбачено, що приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання Акта приймання-передачі в строк до 3 діб після виконання робіт (пункт 1.3.).

Таким чином, згідно Договору результат виконання робіт за Договором фіксується в Акті приймання-передачі робіт і такий акт є документальним оформленням виконаних робіт за Договором. Враховуючи обов`язок відповідача виконати і здати Замовнику виконану роботу (пункт 2.3. Договору) та обов`язок позивача прийняти роботу в строк не пізніше трьох діб після закінчення виконання робіт (пункт 2.1. Договору), Акт приймання-передачі робіт підписується обома сторонами.

Відповідач згідно наданих до справи заперечень повідомляє про виконання робіт за Договором, зокрема зазначено, що 02.03.2016 стелу встановлено на фундамент з усім електричним обладнанням та зовнішнім оздобленням (без скла).

26.05.2017 відповідачем надано до матеріалів справи Акт приймання-передачі робіт від 06.03.2016, підписаного зі сторони ТОВ "СТЛ-Тех" (том І а.с. 130), за змістом якого фіксується, зокрема, наступне:

"14.02.2016 - виготовлена металева конструкція під стелу на АЗС Неон Груп завезена та покладена на територію АЗС НЕОН ГРУП за адресою: вул. Чигиринський шлях, 21, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області;

02.03.2016 встановлюється факт монтажу металевої конструкції із змонтованою електронікою та зовнішнім композитним оздоблювання білого та чорного кольору без скла на існуючий фундамент під стелу на АЗС НЕОН ГРУП за адресою: вул. Чигиринський шлях, 21, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області;

06.03.2016 завершено монтаж зовнішнього композитного оздоблювання стели;

Договір вважається виконаним 06.03.2016.".

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження надання (надсилання чи іншим шляхом вручення) вказаного акта ТОВ "Дізарт К", тоді як позивачем під час розгляду справи заперечено як отримання від ТОВ "СТЛ-Тех" Акту приймання-передачі робіт за Договором, так і фактичне виконання робіт згідно Договору і Акту.

З підстав наведеного матеріалами справи не підтверджено оформлення Акта приймання-передачі виконаних робіт у відповідності до Договору та не підтверджено ухилення позивача, як Замовника, від прийняття виконаних робіт, у тому числі шляхом відмови позивача від підписання Акта приймання-передачі виконаних робіт.

Досліджуючи обставини реальності виконання робіт, судом встановлено, що за адресою: вул. Жовтнева, 21, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області на об`єкті АЗС "Неон груп" фактично встановлено рекламну конструкції (стела). Вказані обставини (наявність встановленої стели) визнано обома сторонами.

За поясненням позивача, стела встановлена за договором, укладеним з іншою особою - фізичною особою-підприємцем Фідель І.Г., внаслідок того, що зобов`язання по виготовленню і встановленню стели не виконано відповідачем.

Натомість, відповідач стверджує, що встановлена стела є результатом робіт, виконаних відповідачем за Договором.

Згідно правил частин 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За умовами Договору відповідач самостійно забезпечує себе матеріалами та покладає на себе всі витрати, пов`язані з монтажними роботами (пункт 1.1.). Ціна роботи включає в себе плату за матеріали, доставку та встановлення рекламної конструкції (пункт 4.1.).

Як пояснює відповідач, розробником дизайну та схем рекламної конструкція являлось ТОВ "СТЛ-Тех" в особі директора Локарєва Д.О.. Виробником скла зі сторони ТОВ "Дізарт К" виступило Товариство з обмеженою відповідальністю "Скло-Сервіс", з яким ТОВ "СТЛ-Тех" в особі директора Локарєва Д.О. велись перемови щодо розміру скла та його збігу з конструкцією. Виробником цінових строк була Фірма "Сілама", якій відповідачем надавалась відповідна технічна документація. Роботи по виготовленню та встановленню металевого каркасу під цінову стелу здійснювались фізичною особою-підприємцем Калита Віталієм Миколайович відповідно до укладеного із ТОВ "Стел-Тех" договору.

Статтею 838 Цивільного кодексу України передбачено право підрядника, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи.

Згідно наданих відповідачем до матеріалів справи документів (том І а.с. 90-95), 28.12.105 між ТОВ "СТЛ-Тех" (замовник) та ФОП Калита Віталієм Миколайовичем (виконавець) укладено договір № СТ-01 про виготовлення та монтаж металевого каркасу під цінову стелу на АЗС "Нео-Груп", предметом якого є виконання виконавцем робіт по виготовленню та монтажу металевого каркасу під цінову стелу на АЗС "Неон-Груп" самостійно із забезпеченням себе матеріалами та покладаючи всі витрати, пов`язані з виконанням роботи.

10.02.2016 до вказаного договору укладено договір про внесення змін до конструкцій та переніс дати монтажу.

Згідно Акта приймання-передачі б/н та дати зафіксовано виконання договору щодо виготовлення та монтажу металевого каркасу під цінову стелу на АЗС "Неон-Груп" від 28.12.2015 02.03.2016.

За Актом від 28.12.2015 зазначено про отримання Калита Віталієм Миколайовичем від ТОВ "СТЛ-Тех" авансу в сумі 20 000,00 грн у відповідності до п. 4.3., 4.5. договору.

Стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить поняття письмових доказів, згідно з яким письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Із зазначених документів вбачається, що такі документи подано в засвідчених копіях, на яких відсутнє відтворення підпису учасників зазначених договірних відносин.

В той же час, згідно Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених Наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2015 N 1000/5, передбачено, що залежно від способу виготовлення копії поділяють на факсимільні і вільні:

факсимільні копії виготовляються за допомогою засобів копіювально-розмножувальної техніки, у тому числі багатофункціональних пристроїв, що точно відтворюють усі зовнішні ознаки, художні особливості оформлення реквізитів, їх розташування (включаючи підпис та печатку) або частину їх;

вільні копії виготовляються шляхом передрукування або переписування оригіналу документа, що повністю відтворюють його інформацію, але не абсолютно точно відтворюють його зовнішні ознаки (шрифт, реквізити бланка, підпис, печатку тощо).

Отже, відсутність в наданих відповідачем копіях документів відтворення підпису не є свідченням неналежності виготовленої копії. Подані документи засвідчені належним чином підписом директора та печаткою ТОВ "СТЛ-Тех". Окрім того, в судовому засіданні 21.05.2020 судом оглянуто оригінали зазначених документів (договори, акти) і встановлено, що вказані документи є підписаними обома учасниками договірних відносин.

Надані відповідачем докази заперечено представником позивача в судовому засіданні 19.05.2017 щодо їх фактичної дати складання, з підстав чого подано заяву про призначення технічної експертизи документів для дослідження питання періоду часу виготовлення відповідних документів (том І а.с. 78). В подальшому представник позивача відмовився від клопотання про призначення технічної експертизи документів, у зв`язку з чим суд не вирішував відповідне питання.

Враховуючи заперечення щодо поданих доказів позивача, суд ухвалою від 19.05.2017 витребував від фізичної особи-підприємця Калита Віталія Миколайовича письмові пояснення з доказами щодо укладення з ТОВ "СТЛ-Тех" та фактичного виконання договору від 28.12.2015 № СТ-001.

Згідно поданої до суду заяви від 22.05.2017 (том І а.с. 121) фізичною особою-підприємцем Калита Віталієм Миколайовичем повідомлено, що документи (договір № СТ-001 від 28.12.2015, зміни до договору від 10.02.2016 та акт отримання коштів і акт приймання-передачі робіт) підписанні останнім 18.05.2017 на прохання директора ТОВ "СТЛ-Тех" Локарєва Д.О. для подання фінансової звітності, тоді як зазначені в документах факти не відбувались, роботи не проводились, кошти не отримувались, замовлення не виконувалось.

Враховуючи надані до суду пояснення фізичної особи-підприємця Калита В.М., зокрема заперечення фактичного виконання робіт за договором з відповідачем, суд вважає, що подані відповідачем докази щодо виконання робіт ФОП Калитою В.М. є недостовірними.

При цьому судом враховано відсутність в матеріалах справи підтверджених відомостей впливу на ФОП Калиту В.М. при наданні до суду зазначених пояснень. На час подання таких пояснень до суду Господарський процесуальний кодекс України діяв в редакції до внесення змін згідно Закону України від 03.10.2017 N 2147-VIII, який не передбачав серед видів доказів показань свідка у вигляді нотаріально оформлених заяв.

Також суд вважає неналежними надані відповідачем докази у вигляді фото і відео зйомок, які розміщені на компакт-дисках, що долучені до матеріалів справи (том І а.с. 89, 129, 219), та які оглянуті і досліджені в судовому засіданні 01.06.2020, оскільки із вказаних доказів не є можливим ідентифікувати та встановити точне місце зйомок, виконавця робіт. В той же час, позивач заперечив, що фото і відео зйомки стосуються монтажних робіт на території відповідної АЗС та пояснює, що відповідач мав вільний доступ на об`єкт, оскільки між сторонами був укладений ще один договір - договір на виконання оздоблюваних робіт на АЗС "Неон Груп".

За умовами Договору ТОВ "СТЛ-Тех" самостійно забезпечує себе матеріалами та покладає на себе всі витрати, пов`язані з монтажними роботами (пункт 1.1.). Ціна роботи включає в себе, у тому числі, плату за матеріали та доставку рекламної конструкції (пункт 4.1.).

Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження витрат на придбання матеріалу, необхідного для виконання робіт за Договором. Наданий відповідачем до справи рахунок на оплату № 205 від 25.01.2016 не є документом первинного бухгалтерського обліку, який підтверджує господарську операцію з придбання зазначеного в рахунку матеріалу (том І а.с. 96). Докази оплати такого рахунку та отримання зазначеного в рахунку товару відсутні.

Відповідач в поясненнях до суду повідомляє про наявність "робочих", які виконували певну частину робіт. Однак, будь-яких доказів щодо таких осіб та їх відношення до ТОВ "СТЛ-Тех" (договори найму, накази про прийняття на роботу тощо) до суду не надано.

Наведені відповідачем пояснення стосовно обставин виготовлення скла не є свідченням виготовлення конструкції саме ТОВ "СТЛ-Тех".

Так, Договором передбачено, що придбання скла бере на себе Замовник (пункт 4.2.).

17.02.2016 між позивачем, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скло-Сервіс" (виконавець) укладено договір № 004 про виконання робіт з виготовлення та монтажу скла (том І а.с. 59-60). За видатковою накладеною № РН-0000582 від 27.04.2016 ТОВ "Скло-Сервіс" поставлено, а ТОВ "Дізарт К" отримано відповідну скляну конструкцію (том І а.с. 61).

Як пояснює відповідач, вся технічна документація щодо виготовлення скла для стели передавалась Товариству з обмеженою відповідальністю "Скло-Сервіс" директором ТОВ "СТЛ-Тех". ТОВ "Скло-Сервіс" в поясненнях до суду від 29.05.2017 підтверджено отримання від ТОВ "СТЛ-Тех" інформації щодо варіантів розміщення кріплень скла (том І а.с. 162).

Разом з цим, як слідує з матеріалів справи, укладення договору на виготовлення скла та отримання відповідної продукції, здійснено позивачем до моменту укладення договору з іншим виконавцем робіт на об`єкті та до моменту надсилання відповідачу претензії про відмову від Договору. Тобто, скло виготовлялось в період дії Договору, що пояснює підставність спілкування директора ТОВ "СТЛ-Тех" з виробником скла.

За умовами договору на виготовлення скла, такі роботи підлягали виконанню згідно креслень. В поясненнях до суду від 29.05.2017 ТОВ "Скло-Сервіс" повідомлено про отримання від ТОВ "Дізарт К" креслень скла, які, після внесених змін, були погоджені сторонами. ТОВ "Скло-Сервіс" зазначено, що після виготовлення скла, таке скло було змонтовано на прохання ТОВ "Дізарт К" на його конструкцію приблизно в жовтні 2016 року, у зв`язку із затримкою робіт по встановленню конструкції (основи).

Таким чином, наявність та надсилання креслень, по яким виготовлялось скло, не є беззаперечним свідченням наявності фактично виготовленої конструкції-основи на дату виготовлення скла.

Окрім того, договір підряду за своєю правовою природою передбачає створення та передачу результату замовнику. Як вже встановлено вище, докази надсилання відповідачем позивачу акта виконаних робіт або передачі позивачу виготовленої конструкції в матеріалах справи відсутні.

Одночасно суд вважає підтвердженими обставини, що виготовлена рекламна конструкція відповідає кресленням, які надані відповідачем, що було встановлено у висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 23.12.2019 № 24922/17-44, проведеної у даній справі (том ІІ а.с. 95-108, Висновок експерта).

В силу положень ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Під час розгляду справи та оцінці Висновку експерта суд не встановив підстав для його відхилення.

З наданого Висновку експерта слідує, що огляд об`єкта дослідження проведено в присутності представника позивача у призначену судом дату. Відсутність на дослідженні представника відповідача не є порушенням проведення експертизи, оскільки суд згідно ухвали від 29.08.2018 повідомив відповідача про дату, час і місце проведення дослідження та зазначив про положення пункту 3.9 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, відповідно до яких у разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку.

Зазначення у Висновку експерта про кримінальне провадження (14 аркуш Висновку) явно є помилковим та не впливає на результат проведеної експертизи, оскільки за змістом Висновку аналізуються матеріали саме судової справи № 912/899/17.

Згідно Висновку експерта встановлено, що рекламна конструкція (стела), яка встановлена на АЗС, що знаходиться за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях (Жовтнева), 21, за конструктивними характеристиками відповідає кресленням, які долучено до матеріалів судової справи № 912/899/17 на аркушах справи 84,85,86,97 (електронний вигляд креслень на диску, а.с. 219) та не відповідає кресленням ескізного проекту, долученого до матеріалів судової справи № 912/899/17 на аркушах справи 122-127.

Суд зазначає, що креслення на аркушах справи 84,85,86,97 (електронний вигляд креслень на диску, а.с. 219) надані відповідачем з метою підтвердження обставин виготовлення відповідної конструкції ТОВ "СТЛ-Тех". Копії креслень ескізного проекту на аркушах справи 122-127 виготовлено та засвідчено судом в судовому засіданні 26.05.2017 з оригіналу ескізного проекту, наданого представником позивача в судовому засіданні 26.05.2017.

Таким чином, Висновком експерта підтверджено виготовлення рекламної конструкції, яка встановлена на АЗС позивача, у відповідності до креслень відповідача та не підтверджено виготовлення конструкції у відповідності до креслень, наданих позивачем до справи.

Так, позивачем повідомлено, що рекламна конструкція (стела) на АЗС за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Жовтнева , 21 виготовлена та встановлена ФОП Фідель І.Г. на підставі укладеного із даною особою договору підряду № 5 від 22.08.2016. Примірник договору з Актом приймання-передачі робіт від 19.10.206 надано позивачем до матеріалів справи (том І а.с. 115-117).

Договором підряду № 5 від 22.08.2016 передбачено, що позивач надає ФОП Фідель І.Г. необхідну проектну документацію (креслення), а також інші документи, необхідні для виконання робіт.

В поясненнях до суду від 12.03.2020 ФОП Фідель І.Г. підтверджує фактичне виконання робіт за вказаним договором та зазначає, що рекламна конструкція була виготовлена на підставі робочого проекту, наданого ТОВ "Дізарт К", та роботи були проведені з відступленням від проекту (том ІІІ а.с. 180).

Суд враховує, що згідно ДБН А.2.2-3-2014, Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 N 45, ескізний проект є попередньою стадією проектування.

Однак, саме ескізний проект позивачем було надано до суду на виконання вимог ухвали від 19.05.2017 щодо надання доказів на підтвердження виготовлення рекламної конструкції іншими особами. В судовому засіданні 26.05.2017 представником позивача повідомлялось, що рекламна конструкція (стела) виготовлена за ескізним проектом, який було надано суду в судовому засіданні 26.05.2017. Під час призначення у справі експертизи позивач не повідомляв суд про наявність іншої проектної документації, відповідно до якої виготовлено та встановлено рекламну конструкцію.

Відповідно до правил ст. 33 Господарського процесуального кодексу України в редакції до внесення змін згідно Закону України від 03.10.2017 N 2147-VIII, та що відповідає положенням ст. 80 названого кодексу в діючій редакції, докази у справу подаються учасниками справи.

Згідно частини 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позивачем не доведено, що рекламна конструкція (стела), яка встановлена за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода , вул. Жовтнева , 21 , виготовлена відповідно до наданого позивачем ескізного проекту.

З підстав викладеного та враховуючи, що згідно Висновку експерта встановлено невідповідність встановленої рекламної конструкції документам, наданим позивачем (ескізному проекту), суд вважає сумнівними надані позивачем докази щодо виконання робіт фізичною особо-підприємцем Фідель Іриною Георгіївною (ФОП Фідель І.Г.).

В той же час, згідно Висновку експерта встановлено невідповідність креслень рекламної конструкції, які надано відповідачем, та ескізного проекту, наданого позивачем, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а саме вимогам п.4.3, п.4.5, 4.6 ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", п.4, п.8, п.11,п.16 "Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів" та п.6.27, п.6.28 ДСТУ Б А.2.4-4:2009 "Основні вимоги до проектної та робочої документації".

Зокрема, по кресленням, наданими до справи відповідачем встановлено, що дані креслення не містять даних щодо проектувальника, підписи та прізвища відповідальних за проектування осіб.

Тобто, надані відповідачем креслення не містять відомостей щодо проектувальника та взагалі не підписані у відповідності з вимогами пункту 16 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів. Вказане свідчить, що надані відповідачем креслення не являються розробленою та оформленою проектною документацією.

В пунктах 1.2., 1.4. укладеного між сторонами Договору зазначено, що розмір, технічне завдання та візуальне оформлення вказаної споруди оформлюється додатком до договору та є його невід`ємною частиною. Замовник підтверджує, що йому було надано Виконавцем усю необхідну інформацію про виконувану за цим Договором роботу, її особливості та інші відомості, що стосуються цього Договору.

В поясненнях від 26.05.2017 (том І а.с. 128) відповідачем повідомлено, що всі розмірі, технічне завдання та візуальне оформлення рекламної конструкції були розроблені відповідачем у вересні 2015 року зовнішнього дізайну АЗС "Неон груп" для ТОВ "Дізарт-К та передані позивачу.

Наведене свідчить про обізнаність обох сторін Договору щодо характеристики рекламної конструкції, яка підлягала виготовленню і встановленню за Договором, та можливість використання таких даних, як відповідачем, так і позивачем.

З урахуванням наведеного ат в сукупності з оцінкою інших доказів, про що наведено вище, суд дійшов висновку, що встановлення згідно Висновку експерта відповідності виготовленої конструкції кресленням, наданим до справи відповідачем, не є беззаперечним підтвердженням виготовлення і встановлення рекламної конструкції саме ТОВ "СТЛ-Тех".

Частиною 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд враховує правовий висновок, зроблений Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у п. 27 постанови від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17, відповідно до якого "при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність".

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що відповідачем не подано достатньо доказів на підтвердження виконання робіт за Договором з виготовлення та встановлення рекламної конструкції на АЗС за адресою: Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Жовтнева, 21.

Як вже встановлено, відповідачем не надано до справи доказів надсилання на адресу позивача чи іншим шляхом вручення Акта приймання-передачі виконаних робіт або будь-якого повідомлення чи звернення до позивача про готовність виконаних робіт до передання, а отже не є підтвердженою наявність відмови позивача від підписання Акту чи інше ухилення позивача від прийняття робіт. Враховуючи наведене, саме відповідач має довести обставини фактичного виконання робіт за Договором.

З підстав викладеного суд вважає доведеними наявність обставин, передбачених частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, для відмови позивача від Договору на день надсилання претензії від 16.01.2017.

Одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання. Чинне законодавство не визначає чіткого механізму такої відмови. Однак, виходячи з положень частини 3 ст. 214 Цивільного кодексу України, відмова від договору має бути вчинена у письмовому вигляді та доведена до відома іншого контрагента за договором, оскільки правові наслідки відмови від договору виникають для обох сторін. При односторонній відмові від договору договір слід вважати розірваним з моменту одержання контрагентом повідомлення про відмову.

Матеріалами справи підтверджено надсилання позивачем на адресу ТОВ СТЛ-Тех" претензії про розірвання договору і повернення коштів. Така претензія була повернута позивачу без фактичного вручення ТОВ "СТЛ-Тех" з відміткою "За закінчення терміну зберігання".

Однак суд вважає, що відсутність в даному випадку фактичного отримання відповідачем претензії позивача не може обмежувати право замовника на реалізацію односторонньої відмови від договору, оскільки претензія про розірвання договору направлена на адресу ТОВ "СТЛ-Тех", за якою товариство зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. а саме: м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 31/36. Вказана адреса також зазначена відповідачем в укладеному між сторонами Договорі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Окрім того, під час звернення до суду та розгляду справи до відома ТОВ "СТЛ-Тех" фактично доведено волевиявлення ТОВ "Дізарт К" щодо односторонньої відмови від Договору.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави вважати розірваним Договір виготовлення та установки рекламної конструкції (стела) покажчиків найменувань та вартості ПММ на АЗС "Неон Груп" від 24.12.2015 внаслідок односторонньої відмови ТОВ "Дізарт К" від Договору на підсатві частини 2 ст. 849 Цивільного кодексу України.

Правовим наслідком розірвання договору є припинення зобов`язань сторін за таким договором (ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України), що надає підстави вимагати повернення невикористаного авансу на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, в постанові віл 11.11.2018 у справі № 910/13332/17.

На підставі наведеного та враховуючи відсутність доказів на підтвердження використання відповідачем сплаченого позивачем суми авансу в розмірі 150 000,00 грн, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 150 000,00 грн відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача спростовуються наведеною вище оцінкою доказів та встановленими обставинами.

Одночасно суд не вбачає підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України і стягнення 3% річних в сумі 13 399,21 грн та інфляційних нарахувань в сумі 40 734,47 грн за період з 14.03.2017 до 04.03.2020, у зв`язку з не доведенням матеріалами справи моменту (конкретної дати) одержання відповідачем відмови від договору.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ТОВ "СТЛ-Тех" на користь ТОВ "Дізарт К" 150 000,00 грн безпідставно набутих коштів, 13 399,231 грн 3% річних та 40 734,47 грн інфляційних втрат, підлягають частковому задоволенню в розмірі 150 000,00 грн боргу. У задоволенні 3% річних та інфляційних втрат суд відмовляє.

У зв`язку з відмовою в позові в частині стягнення сум за ст. 625 Цивільного кодексу України, суд не надає оцінку обставинам позовної давності до вказаних вимог, про застосування якої заявлено відповідачем в поясненнях від 20.05.2020.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Так, суд встановив обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення 150 000,00 грн, що складає 73,48 % від загальної суми заявлених позовних вимог, відсоток відмови складає 26,52.

Виходячи з викладеного, сплачений позивачем за подання позову, з урахуванням заяви про збільшення розміру, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 2 249,96 грн (73,48% від суми 3 062,01 грн).

Після поновлення провадження у справі позивачем подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до яких також включено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн (том ІІІ а.с. 138).

Згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог та уточнення підстав позовних вимог від 04.03.2020, позивач просить покласти на відповідача також витрати на надання правової допомоги адвоката.

Відповідно до частини 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2 ст. 126 названого кодексу передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В судовому засіданні 01.06.2020 представником позивача до судових дебатів шляхом оголошення подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Суд враховує, що положеннями частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 920/810/18.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, господарський суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката на 25.06.2020 о 10:00 год, про що зазначає в резолютивній частині рішення, та встановлює позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат не пізніше 15.06.2020.

Відповідач згідно поданої заяви від 05.06.2020 просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи, а саме: витрат на оплату проведеної експертизи та витрат на професійну правничу допомогу (том ІІІ а.с. 71-72).

Частина 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України відносить до витрат, пов`язаних з розглядом справи, також витрати, пов`язані з проведенням експертизи.

Під час розгляду справи суд призначав судову будівельно-технічну експертизу, витрати по проведенню якої покладались на ТОВ "СТЛ-Тех".

Згідно квитанції № 11 від 30.11.2017 ТОВ "СТЛ-Тех" здійснено попередній платіж за проведення судової експертизи в розмірі 15 846,40 грн (том І а.с.217).

Вказана сума платежу відповідає фактичній вартості проведеної експертизи, яка складає 15 846,40 грн, що підтверджується Актом здачі-приймання висновку експерта (том ІІ 109).

Таким чином судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, розподіляються наступним чином:

на позивача - 4 202,47 грн (26,52% від суми 15 846,40 грн);

на відповідача - 11 643,93 грн (73,48% від суми 15 846,40 грн).

При вирішенні питання розподілу витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує наступне.

Частинами 2-6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правничої допомоги, який укладено 07.05.2020 між ТОВ "СТЛ-Тех" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Кіровоградська обласна колегія адвокатів" в особі Адвоката Деревінської Любов Василівни (Адвокат) (том ІІІ а.с. 73). Відповідно до пункту 1.1. Договору Клієнт доручає, а Адвокат відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правничої допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси Клієнта у справі № 912/899/17 в Господарському суді Кіровоградської області, апеляційній та касаційній інстанціях, в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

07.05.2020 сторонами підписано Додаткову угоду до Договору про надання правничої допомоги від 07.05.2020, у п. 1.1. якої визначено якому визначено розмір адвокатського гонорару у фіксованій сумі, яка становить 14 000,00 грн (том ІІІ а.с.74).

На підтвердження надання послуг з правової допомоги 03.06.2020 підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги ня професійної правничої допомоги від 07.05.2020, відповідно до якого вбачається, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв послуги на загальну суму 14 000,00 грн, які частково оплачені ТОВ "СТЛ-Тех" на суму 6 075,00 грн, що підтверджується квитанцією № 127 від 03.06.2020 (том ІІІ а.с. 75,77).

Позивач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не заявив.

Одночасно суд враховує, що згідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами 1, 2 ст. 30 наведеного закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Договором про надання правничої допомоги від 07.05.2020 погоджено, що ціна за надання правничої допомоги встановлюється за домовленістю сторін шляхом підписання додаткової угоди по договору (пункт 3.1.). За Клієнтом зберігається право на одноразову виплату винагороди Адвокату, в разі задовільного виконання його завдань (пункт 3.3.).

Як вже зазначено, Додатковою угодою від 07.05.2020 до Договору передбачено сплату гонорару у фіксованій сумі 14 000,00 грн.

03.06.2020 складено акт здачі-прийняття виконаних робіт на суму 14 000,00 грн, однак ТОВ "СТЛ-Тех" сплачено 6 075,00 грн.

Суд зазначає, що ані Договір, ані Додаткова угода не містять строку сплати гонорару. Одночасно, умови Договору та Додаткової угоди не передбачають поетапної сплати наданих послуг, з підстав чого суд дійшов висновку, що фактично підтверджений відповідачем розмір витрат на надання правничої допомоги складає 6 075,00 грн.

Виходячи з наведеного суд судові витрати на професійну правничу допомогу відповідача розподіляються наступним чином:

на позивача - 1 611,09 грн ( 26,52% від суми 6 075,00 грн);

на відповідача - 4 463,91 грн (73,48% від суми6 075,00грн).

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ТЕХ" (25009, м. Кропивницький, вул. Ушакова, 41, кв. 1, ідентифікаційний код 40104662) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ К" (19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21, ідентифікаційний код 39771251) 150 000,00 грн боргу та 2 249,96 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЗАРТ К" (19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21, ідентифікаційний код 39771251) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЛ-ТЕХ" (25009, м. Кропивницький, вул. Ушакова, 41, кв. 1, ідентифікаційний код 40104662) 4 202,47 грн витрат, пов`язаних з проведення судової експертизи та 1 611,09 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 25.06.2020 о 10:00 год. Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених судових витрат, не пізніше 15.06.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити ТОВ "ДІЗАРТ К" за адресою: 19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Чигиринський шлях, 21; ТОВ "СТЛ-ТЕХ" за адресою: 25009, м. Кропивницький, вул. Ушакова, 41, кв. 1.

Повне рішення складено 19.06.2020.

Суддя В.В.Тимошевська