ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Справа № 910/17698/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Мартиненко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІНТРЕЙД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 (суддя Карабань Я.А.)

у справі № 910/17698/19 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРОЯН ТОРГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІНТРЕЙД"

про стягнення 295 691,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРОЯН ТОРГ" (далі - ТОВ "ТРОЯН ТОРГ", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІНТРЕЙД" (далі - ТОВ "АЛІНТРЕЙД", відповідач) про стягнення 290 742,50 грн. основного боргу, трьох процентів річних у розмірі 3 512,81 грн. та інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 1 436,50 грн.

2. В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "ТРОЯН ТОРГ" послалося на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором перевезення вантажів № 11-28/02-19 ПВ від 28.02.2019 з оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 (суддя Карабань Я.А.) позов ТОВ "ТРОЯН ТОРГ" задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 263 620,00 грн. основної заборгованості, 3 185,11 грн. трьох процентів річних, 1 302,50 грн. інфляційних втрат та 4 021,63 грн. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

4. Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення основного боргу, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем заявлено до стягнення суму основної заборгованості в розмірі 290 742,50 грн. за послуги, надані за договором перевезення вантажів № 11-28/02-19 ПВ від 28.02.2019 у період з березня 2019 по липень 2019 року, однак на підтвердження наданих послуг позивачем надано суду акти здачі-прийняття робіт лише за період з березня по травень 2019 року на загальну суму 2 763 620,00 грн., що на 27 122,50 грн. менше, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, належних та допустимих доказів факту надання позивачем послуг з перевезення в період з червня по липень 2019 року матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд визнав обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи суму заборгованості за надані послуги перевезення в розмірі 263 620,00 грн.

5. Щодо позовних вимог про стягнення трьох процентів річних у розмірі 3 512,81 грн. та інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 1 436,50 грн., місцевий господарський суд, здійснивши перерахунок трьох процентів та інфляційних втрат з урахуванням встановленої судом суми заборгованості, дійшов висновків про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3 185,11 грн. трьох процентів річних та 1 302,50 грн. інфляційних втрат.

6. Стосовно клопотання відповідача про застосування позовної давності, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідачем вчинялись дії, що свідчать про визнання ним свого боргу за договором перевезення вантажів № 11-28/02-19 ПВ від 28.02.2019, то позовна давність переривалась, і її перебіг почався після останньої сплати, тобто 11.07.2019, заново. З урахуванням викладеного, за висновками місцевого господарського суду, позивач звернувся до суду (11.12.2019) з позовом у межах позовної давності, у зв`язку з чим підстави для застосування позовної давності відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

7. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19, ТОВ "АЛІНТРЕЙД" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати зазначене рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРОЯН ТОРГ".

8. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на повному і всебічному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи.

9. Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та помилково дійшов висновку про переривання позовної давності в частині стягнення основної суми заборгованості. Як наслідок, суд дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 3 185,11 грн. та інфляційних втрат у сумі 1 302,50 грн.

10. Також скаржник зазначає, що місцевим господарським судом вирішено спір за неналежними та недопустимими доказами, оскільки копії завірені неналежним чином без пред`явлення оригіналів.

11. Крім того, скаржником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

12. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2020 справу № 910/17698/19 передано колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 задоволено заяву ТОВ "АЛІНТРЕЙД" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 та поновлено ТОВ "АЛІНТРЕЙД" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "АЛІНТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19; розгляд апеляційної скарги призначено на 12.05.2020; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 30.04.2020.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 розгляд апеляційної скарги ТОВ "АЛІНТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 відкладено на 09.06.2020.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 розгляд апеляційної скарги ТОВ "АЛІНТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 відкладено на 16.06.2020 о 09 год. 50 хв.

Позиції сторін.

16. 04.05.2020 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "ТРОЯН ТОРГ" надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "АЛІНТРЕЙД" (надісланий на адресу суду 27.04.2020), в якому позивач проти апеляційної скарги заперечує і просить суд апеляційної інстанції залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

17. У судове засідання 16.06.2020 з`явився представник відповідача (скаржника).

18. Представник позивача у судове засідання 16.06.2020 не з`явився, хоча сторони були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду апеляційної скарги ухвалою суду від 09.06.2020.

19. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги, який призначено на 16.06.2020, до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

20. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що розгляд апеляційної скарги вже відкладався, явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, і неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, заслухавши думку представника відповідача, колегія суддів вважає за можливе здійснити перевірку оскаржуваного рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника позивача.

21. Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні 16.06.2020 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд її задовольнити.

Клопотання сторін.

22. 16.06.2020, до початку судового засідання, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "АЛІНТРЕЙД" надійшло клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому відповідач просить суд апеляційної інстанції визнати копії документів, які подавалися позивачем в обґрунтування позовних вимог, недопустимими доказами, а саме: договір перевезення вантажів № 11-28/02-19 від 28.02.2019, додаткову угоду № 1 від 28.02.2019 до цього договору, акти здачі-прийняття робіт та виписки за рахунками за 12.04.2019-11.07.2019.

23. Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши зазначене клопотання, дійшла висновку, що дане клопотання про визнання доказів недопустимими є фактично доповненням підстав апеляційної скарги про скасування рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19. А тому суд апеляційної інстанції дане клопотання розглядає як додаткову підставу апеляційної скарги для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

24. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Перевізник) та відповідачем (Замовник) було укладено договір перевезення вантажів № 11-28/02-19 ПВ від 28.02.2019 (далі - Договір), за умовами якого Перевізник зобов`язався на підставі поданої Замовником заявки здійснити перевезення ввіреного йому вантажу від місця завантаження до пункту призначення, а Замовник зобов`язався оплатити Перевізнику послуги з перевезення в установлені цим Договором строки (п. 1.1 Договору).

25. Згідно з п. 2.2 Договору кожне конкретне перевезення здійснюється на підставі заявки Замовника, яка є додатком № 1 та невід`ємною частиною даного Договору.

26. Пунктом 2.3 Договору визначено, що прийом виконаних робіт здійснюється у відповідності з діючими на даний час Інструкціями, Положеннями Кабінету Міністрів України та Законами України.

27. Відповідно до п. 2.4 Договору вантаж вважається прийнятим до перевезення після його завантаження на транспортний засіб, опломбовування пломбою вантажовідправника, видачі товаротранспортної накладної або інших необхідних документів.

28. Вантаж вважається прийнятим вантажоодержувачем, якщо у документах на вантаж зроблена відмітка про прийняття вантажу, завірена печаткою вантажоодержувача (п. 2.5 Договору).

29. Вартість послуг Перевізника за один кілометр пробігу транспорту є договірною та узгоджується сторонами в додатковій угоді або специфікації (додаток № 2), яка є невід`ємною частиною даного Договору, до кожного окремого перевезення. Після узгодження сторонами вартість кожного конкретного перевезення вказується у специфікації вартості послуг, який є додатком № 2 та невід`ємною частиною даного договору (п. 3.1 Договору).

30. Відповідно до п. 3.2 Договору платежі здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Перевізника.

31. Як передбачено п. 3.3 Договору, оплата за подані послуги здійснюється Замовником не пізніше трьох днів з моменту отримання вантажу та підписання акта наданих послуг.

32. Відповідно до п.п. 8.2-8.4 Договору даний Договір набирає чинності після його підписання сторонами. Термін дії Договору - до 31.12.2019, але в будь-якому разі - до повного виконанням умов та зобов`язань сторін по п. 1.1 даного Договору в частині розрахунку за послуги перевезення зі сторони Замовника. Якщо за 10 (десять) днів до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про його припинення, то даний Договір вважається продовженим на таких же умовах на наступний календарний рік, якщо інше не буде передбачене додатковою угодою до даного Договору.

33. У додатковій угоді № 1 від 28.02.2019 до договору № 11-28/02-19 ПВ від 28.02.2019 (далі - Додаткова угода № 1) сторони погодили встановити вартість послуг Перевізника за слідуючим тарифом: ціна послуг Виконавця по перевезенню скрапленого газу Замовника здійснюється покілометражно, а саме: від бази м. Кременчук до місця наливу виробника ГНС (ГНП) далі розлив по АГЗС Замовника та повернення до бази м. Кременчук, становить 22,50 грн., в т.ч. ПДВ 20% (п. 1.1 Додаткової угоди № 1).

34. Згідно з п. 1.3 Додаткової угоди № 1 Замовник здійснює оплату згідно з розрахунком, вказаним у п. 1.1 цієї Додаткової угоди, не пізніше трьох банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі наданих послуг за звітний період.

35. Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 визначено, що дана Додаткова угода набуває чинності та вступає в дію з 28.02.2019.

36. Згідно з актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.03.2019 № ОУ-0000213, від 03.03.2019 № ОУ-0000208, від 03.03.2019 № ОУ-0000216, від 03.03.2019 № ОУ-0000218, від 03.03.2019 № ОУ-0000219, від 04.03.2019 № ОУ-0000207, від 05.03.2019 № ОУ-0000212, від 05.03.2019 № ОУ-0000210, від 05.03.2019 № ОУ-0000209, від 06.03.2019 № ОУ-0000214, від 06.03.2019 № ОУ-0000220, від 07.03.2019 № ОУ-0000242, від 07.03.2019 № ОУ-0000217, від 07.03.2019 № ОУ-0000221, від 07.03.2019 № ОУ-0000223, від 08.03.2019 № ОУ-0000244, від 08.03.2019 № ОУ-0000215, від 08.03.2019 № ОУ-0000225, від 09.03.2019 № ОУ-0000224, від 10.03.2019 № ОУ-0000222, від 10.03.2019 № ОУ-0000226, від 11.03.2019 № ОУ-0000228, від 11.03.2019 № ОУ-0000241, від 11.03.2019 № ОУ-0000227, від 13.03.2019 № ОУ-0000243, від 13.03.2019 № ОУ-0000245, від 13.03.2019 № ОУ-0000246, від 14.03.2019 № ОУ-0000247, від 15.03.2019 № ОУ-0000248, від 15.03.2019 № ОУ-0000249, від 15.03.2019 № ОУ-0000250, від 15.03.2019 № ОУ-0000252, від 15.03.2019 № ОУ-0000253, від 16.03.2019 № ОУ-0000258, від 17.03.2019 № ОУ-0000254, від 17.03.2019 № ОУ-0000251, від 17.03.2019 № ОУ-0000256, від 18.03.2019 № ОУ-0000265, від 18.03.2019 № ОУ-0000255, від 18.03.2019 № ОУ-0000257, від 18.03.2019 № ОУ-0000259, від 19.03.2019 № ОУ-0000263, від 19.03.2019 № ОУ-0000264, від 20.03.2019 № ОУ-0000266, від 20.03.2019 № ОУ-0000267, від 20.03.2019 № ОУ-0000271, від 20.03.2019 № ОУ-0000269, від 21.03.2019 № ОУ-0000268, від 21.03.2019 № ОУ-0000270, від 21.03.2019 № ОУ-0000272, від 23.03.2019 № ОУ-0000273, від 22.03.2019 № ОУ-0000275, від 23.03.2019 № ОУ-0000274, від 23.03.2019 № ОУ-0000276, від 24.03.2019 № ОУ-0000277, від 23.03.2019 № ОУ-0000278, від 23.03.2019 № ОУ-0000279, від 24.03.2019 № ОУ-0000280, від 24.03.2019 № ОУ-0000281, від 25.03.2019 № ОУ-0000282, від 23.03.2019 № ОУ-0000283, від 01.04.2019 № ОУ-0000284, від 01.04.2019 № ОУ-0000285, від 01.04.2019 № ОУ-0000286, від 01.04.2019 № ОУ-0000336, від 01.04.2019 № ОУ-0000332, від 01.04.2019 № ОУ-0000333, від 02.04.2019 № ОУ-0000337, від 02.04.2019 № ОУ-0000329, від 02.04.2019 № ОУ-0000330, від 02.04.2019 № ОУ-0000287, від 02.04.2019 № ОУ-0000288, від 02.04.2019 № ОУ-0000289, від 03.04.2019 № ОУ-0000290, від 03.04.2019 № ОУ-0000291, від 03.04.2019 № ОУ-0000292, від 03.04.2019 № ОУ-0000293, від 03.04.2019 № ОУ-0000331, від 04.04.2019 № ОУ-0000338, від 04.04.2019 № ОУ-0000294, від 04.04.2019 № ОУ-0000295, від 04.04.2019 № ОУ-0000296, від 04.04.2019 № ОУ-0000297, від 04.04.2019 № ОУ-0000298, від 04.04.2019 № ОУ-0000334, від 04.04.2019 № ОУ-0000335, від 04.04.2019 № ОУ-0000341, від 05.04.2019 № ОУ-0000340, від 06.04.2019 № ОУ-0000343, від 06.04.2019 № ОУ-0000345, від 06.04.2019 № ОУ-0000339, від 07.04.2019 № ОУ-0000347, від 07.04.2019 № ОУ-0000342, від 07.04.2019 № ОУ-0000344, від 08.04.2019 № ОУ-0000346, від 18.04.2019 № ОУ-0000364, від 17.04.2019 № ОУ-0000365, від 16.04.2019 № ОУ-0000360, від 16.04.2019 № ОУ-0000359, від 16.04.2019 № ОУ-0000358, від 17.04.2019 № ОУ-0000366, від 17.04.2019 № ОУ-0000362, від 21.04.2019 № ОУ-0000375, від 20.04.2019 № ОУ-0000376, від 19.04.2019 № ОУ-0000377, від 19.04.2019 № ОУ-0000369, від 19.04.2019 № ОУ-0000370, від 18.04.2019 № ОУ-0000364, від 19.04.2019 № ОУ-0000374, від 19.04.2019 № ОУ-0000371, від 19.04.2019 № ОУ-0000373, від 18.04.2019 № ОУ-0000372, від 18.04.2019 № ОУ-0000367, від 18.04.2019 № ОУ-0000368, від 21.04.2019 № ОУ-0000378, від 22.04.2019 № ОУ-0000361, від 22.04.2019 № ОУ-0000363, від 23.04.2019 № ОУ-0000384, від 24.04.2019 № ОУ-0000380, від 24.04.2019 № ОУ-0000379, від 25.04.2019 № ОУ-0000382, від 25.04.2019 № ОУ-0000385, від 25.04.2019 № ОУ-0000388, від 27.04.2019 № ОУ-0000386, від 27.04.2019 № ОУ-0000383, від 27.04.2019 № ОУ-0000390, від 28.04.2019 № ОУ-0000389, від 29.04.2019 № ОУ-0000387, від 29.04.2019 № ОУ-0000381, від 29.04.2019 № ОУ-0000392, від 30.04.2019 № ОУ-0000391, від 01.05.2019 № ОУ-0000430, від 01.05.2019 № ОУ-0000428, від 02.05.2019 № ОУ-0000433, від 03.05.2019 № ОУ-0000437, від 04.05.2019 № ОУ-0000431, від 06.05.2019 № ОУ-0000432, від 07.05.2019 № ОУ-0000429, від 05.05.2019 № ОУ-0000436, від 07.05.2019 № ОУ-0000435, від 08.05.2019 № ОУ-0000438, від 09.05.2019 № ОУ-0000439, від 14.05.2019 № ОУ-0000434, від 15.05.2019 № ОУ-0000463, від 01.05.2019 № ОУ-0000430, що засвідчені підписами представників сторін та скріплені печатками товариств, позивач надав, а відповідач прийняв послуги з перевезення вантажів на загальну суму 2 763 620,00 грн.

37. Відповідач частково оплатив послуги, надані позивачем за Договором, - в розмірі 2 500 000,00 грн., що підтверджується виписками з банку, а саме: 12.04.2019 у сумі 200 000, 00 грн., 16.04.2019 - 200 000,00 грн., 24.04.2019 - 200 000,00 грн., 02.05.2019 - 100 000, 00 грн., 06.05.2019- 300 000,00 грн., 15.05.2019 - 300 000,00 грн., 21.05.2019 - 200 000,00 грн., 24.05.2019 - 100 000, 00 грн., 27.05.2019 - 100 000,00 грн., 30.05.2019 - 300 000,00 грн., 05.06.2019 - 100 000,00 грн., 03.07.2019 - 100 000,00 грн., 07.06.2019 - 100 000,00 грн., 27.06.2019 - 100 000,00 грн., 11.07.2019 - 100 000,00 грн.

38. Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач зазначив, що відповідач порушив умови Договору щодо оплати послуг з перевезення вантажів, наданих позивачем протягом березня-липня 2019 року, у зв`язку з чим позивачем нараховано до стягнення 290 742,50 грн. основного боргу, 3 512,81 грн. трьох процентів річних та 1 436,50 грн. інфляційних втрат.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

39. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є договір.

40. У силу положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

41. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

42. Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

43. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

44. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

45. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

46. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

47. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

48. Як вірно встановлено судом першої інстанції, укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

49. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

50. Також, частиною першою статті 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

51. За твердженням позивача, ним було надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 2 790 742,50 грн. у період з березня по липень 2019 року. У зв`язку з тим, що відповідачем належним чином не було виконано умови Договору щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги, а саме частково сплачено послуги - в розмірі 2 500 000, 00 грн., позивачем заявлено до стягнення суму основної заборгованості в розмірі 290 742,50 грн.

52. Разом з тим, як встановив місцевий господарський суд, на підтвердження наданих послуг позивачем було надано суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) лише за період з березня по травень 2019 на загальну суму 2 763 620,00 грн., що на 27 122,50 грн. менше, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, як встановив суд першої інстанції та свідчать матеріали справи, належних та допустимих доказів на підтвердження факту надання позивачем послуг з перевезення в період з червня по липень 2019 року, а саме актів наданих послуг, передбачених п. 3.3 Договору, за вказаний період, у даній справі не міститься.

53. З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підтвердженою матеріалами справи є сума заборгованості за надані послуги з перевезення в розмірі 263 620,00 грн.

54. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовної вимоги про стягнення основного боргу, а саме в розмірі 263 620,00 грн. за період з березня по травень 2019 року.

55. Стосовно позовних вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

56. При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь 3 512,81 грн. трьох процентів річних за період з 11.07.2019 по 04.12.2019 та 1 436,50 грн. інфляційних втрат за період з липня по жовтень 2019 року, розрахованих, виходячи із суми заборгованості - 290 742,50 грн.

57. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

58. Місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних за період з 11.07.2019 по 04.12.2019, наданий позивачем, та здійснивши перерахунок трьох процентів річних за відповідний період прострочення з урахуванням встановлення судом заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 263 620,00 грн., дійшов обґрунтованих висновків про те, що розмір трьох процентів річних становить 3 185, 11 грн., у зв`язку з чим наявні підстави для часткового задоволення вимог позивача про стягнення трьох процентів річних, а саме в розмірі, визначеному судом - 3 185,11 грн.

59. Також, за результатами перевірки наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат за період з липня по жовтень 2019 року та здійснення перерахунку інфляційних втрат за відповідний період прострочення з урахуванням встановлення судом заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 263 620,00 грн., суд першої інстанції дійшов вірних висновків про те, що обґрунтованою сумою інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є 1 302,50 грн., з огляду на що наявні підстави для часткового задоволення вимог позивача про стягнення інфляційних втрат, а саме в розмірі, визначеному судом - 1 302,50 грн.

60. Щодо клопотання відповідача про застосування позовної давності, заявленого у відзиві на позовну заяву, слід зазначити таке.

61. Як визначено у ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

62. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

63. Згідно зі ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

64. Відповідач, вказуючи на пропуск позовної давності, послався на ст. 315 ГК України.

65. Частиною 5 статті 315 ГК України передбачено, що для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

66. У той же час, згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

67. Вказана стаття встановлює підстави, за наявності яких починається новий перебіг позовної давності, незалежно від строку, який сплив до часу виникнення цих обставин, за умови, що до виникнення цих підстав не спливла позовна давність. У статті йдеться саме про дії учасників цивільних відносин.

68. При цьому, чинне законодавство не містить переліку таких дій, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звірки розрахунків або часткова сплата боржником суми основного боргу.

69. Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач періодично здійснював платежі, а саме: 12.04.2019 відповідачем сплачено на рахунок позивача 200 000,00 грн., 16.04.2019 - 200 000, 00 грн., 24.04.2019 - 200 000,00 грн., 02.05.2019 - 100 000,00 грн., 06.05.2019 - 300 000,00 грн., 15.05.2019 - 300 000,00 грн., 21.05.2019 - 200 000,00 грн., 24.05.2019 - 100 000,00 грн., 27.05.2019 - 100 000,00 грн., 30.05.2019 - 300 000,00 грн., 05.06.2019 - 100 000,00 грн., 03.07.2019 - 100 000,00 грн., 07.06.2019 - 100 000,00 грн., 27.06.2019 - 100 000,00 грн., 11.07.2019 - 100 000,00 грн., що підтверджено наданими позивачем копіями виписок з банку, які наявні в матеріалах справи.

70. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що відповідачем вчинялись дії, які свідчать про визнання ним свого боргу за Договором, а отже позовна давність за відповідними вимогами переривалась, і її перебіг почався після останньої сплати, тобто 11.07.2019, заново.

71. З огляду на наведене, оскільки позивач звернувся до суду з позовом у даній справі 11.12.2019 (згідно з поштовим штемпелем на конверті), тобто в межах позовної давності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності та відмови в позові на цій підставі.

72. За таких обставин, колегією суддів апеляційної інстанції визнається правомірним висновок суду першої інстанції про те, що клопотання відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню.

73. Стосовно доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, про помилковість висновків місцевого господарського суду щодо переривання позовної давності в частині вимоги про стягнення суми основної заборгованості, з посиланням на те, що право позивача на отримання оплати від відповідача згідно з Договором було порушеним після спливу триденного строку після підписання сторонами актів здачі-прийняття (надання послуг) за окремими перевезеннями згідно з п. 3.3 Договору, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

74. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи, належати часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу (пп. 4.4.1 п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

75. Із наявних у матеріалах справи банківських виписок за рахунками вбачається, що перерахування відповідачем на рахунок позивача коштів за Договором здійснювались з посиланням у призначенні платежу на Договір, проте без зазначення, за яке конкретно перевезення (за яким саме актом здачі-прийняття робіт (надання послуг)) було проведено оплату.

76. За таких обставин, слід вважати, що зазначеними платежами переривалась позовна давність стосовно всього періоду здійснення перевезень, тобто щодо всієї суми боргу.

77. З урахуванням викладеного, колегію суддів апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані доводи скаржника про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права щодо позовної давності.

78. Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

79. Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

80. Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

81. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників (ст. 75 ГПК України).

82. Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

83. З огляду на вищенаведені норми, з урахуванням того, що позивачем доведено свої позовні вимоги, а відповідачем не представлено суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, господарський суд першої інстанції дійшов правомірних висновків про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 263 620,00 грн., трьох процентів річних у розмірі 3 185,11 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1 302,50 грн.

84. Щодо доводів скаржника про те, що місцевий господарський суд прийняв рішення за відсутності в матеріалах справи належним чином засвідчених письмових доказів, якими позивач обґрунтовує свій позов, а отже, судом вирішено спір за неналежними та недопустимими доказами у справі (копії завірені неналежним чином без пред`явлення оригіналів), слід зазначити таке.

85. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву відповідач не погодився з твердженнями позивача про те, що останнім було надано відповідачу послуги з перевезення протягом березня-липня 2019 року, оскільки до позовної заяви не додано доказів, які б підтверджували факт надання послуг з перевезення вантажів за червень-липень 2019 року.

86. Виходячи з матеріалів справи (у тому числі відзиву на позовну заяву), під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не заперечувався як сам факт надання послуг з перевезення вантажів за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), зазначеними у позовній заяві, копії яких додані до позовної заяви, так і факт часткової оплати відповідачем таких послуг згідно з наявними у матеріалах справи копіями банківських виписок.

87. З огляду на викладене, у суду першої інстанції були відсутні обґрунтовані підстави вважати надані позивачем докази недостовірними.

88. За таких обставин, доводи скаржника є необґрунтованими.

89. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

90. У даній справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

91. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ "АЛІНТРЕЙД" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

92. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

93. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

94. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і документально підтверджуються, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

95. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІНТРЕЙД" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2020 у справі № 910/17698/19.

4. Матеріали справи № 910/17698/19 повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.06.2020.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська