Справа № 909/529/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25.06.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши заяву від 03.06.2020 (вх. № 8729/20 від 22.06.2020)

стягувача (заявника): Товариства з обмеженою відповідальністю

"Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт",

вул. Курінного Чорноти, 2, корп. 3, м. Івано-Франківськ, 76018

до боржника: Фізичної особи-підприємця Дичека Зіновія Івановича

АДРЕСА_1

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд № б/н від 01.03.2017 в розмірі 18498,11 грн, з яких: 17344,80 грн - заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 11.02.2018 по 30.04.2020, 1153,31 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 11.03.2018 по 30.04.2020, а також 210,20 грн судового збору,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020, через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" про видачу судового наказу (вх. № 8729/20) про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дичека Зіновія Івановича заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд № б/н від 01.03.2017 в розмірі 18498,11 грн, з яких: 17344,80 грн - заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 11.02.2018 по 30.04.2020, 1153,31 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 11.03.2018 по 30.04.2020, а також 210,20 грн судового збору.

Розглянувши вищеназвану заяву та додані до неї докази, суд дійшов висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу (ч.1 ст. 147 ГПК України).

Згідно приписів ч.1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій заяві стягувач просить стягнути з боржника заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд № б/н від 01.03.2017. Проте, вищезазначений договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" (управитель) та Співвласниками багатоквартирного будинку по вул. Української Дивізії, 5 (замовник) в особі ОСОБА_1 ; договірні відносини між стягувачем і боржником відсутні.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу визначені статтею 150 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 150 ГПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно із Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, здійсненим судом за № , місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

З огляду на вищевикладене, заявником порушено приписи вищезазначеної норми - невірно зазначено місце проживання боржника.

Пунктами 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" не подано документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, частиною 2 статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Натомість, заявником в оригіналі подано тільки розрахунки основного боргу до стягнення та 3% відсотків річних; решта документів, зазначених в додатку до заяви про видачу судового наказу, подано в копіях, які взагалі не засвідчені, отже є недопустимими доказами.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначені в статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

При дослідженні заяви про видачу судового наказу судом встановлено, що при зверненні до суду заявник не дотримався вимог пункту 2 частини 2, пунктів 3, 4 частини 3 статті 150 ГПК України; подана заява не відповідає вимогам ч.1 ст. 148 ГПК України, отже, у видачі судового наказу слід відмовити.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст. 151 ГПК України).

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 148, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна дільниця "Експрес-Комфорт" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дичека Зіновія Івановича заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд № б/н від 01.03.2017 в розмірі 18498,11 грн, з яких: 17344,80 грн - заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 11.02.2018 по 30.04.2020, 1153,31 грн - 3% річних від простроченої суми за період з 11.03.2018 по 30.04.2020, а також 210,20 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано: 25.06.2020.

Суддя Л.М. Неверовська