ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Херсон справа № 923/227/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області, Херсонська обл., смт. Велика Олександрівка,

в інтересах держави в особі

позивача-1: Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, м. Херсон

позивача-2: Архангельського професійного аграрного ліцею, Херсонська обл., Високопільській р-н, смт. Архангельське,

до Фізичної особи-підприємця Шкуропат Валерія Миколайовича, Херсонська обл., Високопільській р-н, с. Іванівка

про визнання недійсним договору про співпрацю від 03.01.2020 та повернення земельної ділянки державної форми власності, набутої без достатньої правової підстави

за участю секретаря судового засідання: Кулик Т.С.,

представників судового процесу:

від прокуратури: прокурор Коваленко Т.О., служб. посвідчення № 056019;

від позивача-1: Каверіна О.Б., уповн.представник, головний спеціаліст відділу представництва в судах та інших органах Юридичного управління, довіреність №32-21-0.62-10/62-20 від 02.01.2020;

від позивача-2: не прибув;

від відповідача: не прибув.

в с т а н о в и в:

1. Позиції та докази учасників судового процесу

Позиція та докази прокуратури

Правовими підставами позову вказано ст.ст.4, 6, 13, 15, 34 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.92, 93, 95, 122, 125, 126 Земельного та ст.ст.203, 215, 216, 235 Цивільного кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про те, що при вчиненні оскаржуваного правочину - договору від 03.01.2020 про співпрацю з організації виробничого навчання, виробничої практики з обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції його сторонами (позивачем-2 та відповідачем) не було додержано вимог ст.203 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим даний договір підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, як такий, що порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів, через незаконну передачу у користування спірної земельної ділянки за договором про співпрацю, що фактично приховує договір оренди землі.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею суду копії документів (а.с.18-43):

- договору від 03.01.2020 про співпрацю з організації виробничого навчання, виробничої практики з обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції та акту від 03.01.2020 передачі земельної ділянки до цього договору;

- державного акту на право постійного користування землею серії ХС, реєстраційний №84 від 21.03.2001 та плану зовнішніх меж землекористування до цього акту;

- звітів про проходження виробничої практики учнями позивача-2 за 2019 навчальний рік (групи №/№ 1, 11, 15, 21, 25, 26, 31, 35 (вісім звітів));

- матеріалів листування Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області з іншими учасниками даної судової справи щодо договору від 03.01.2020 про співпрацю;

- листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.01.2020 № 6-28-0.22-38/2-20, з додатками.

Позиція та докази позивача-1

Згідно з письмовими поясненнями щодо позову прокурора (вх.№2442/20 від 30.03.2020) позивач-1 позов підтримує в повному обсязі, з вказаних у позовній заяві підстав (а.с.57-58), доказів по суті спору не подав.

Позиція та докази позивача-2

Згідно з письмовою заявою (вх.№4054/20 від 28.05.2020) позивач-2 повідомив, що підтримує позов та, додатково, про укладання між позивачем-2 та відповідачем 22.05.2020 угоди про припинення дії договору від 03.01.2020 про співпрацю з організації виробничого навчання, виробничої практики з обробітку землі та вирощування сільгосппродукції, а також про повернення 22.05.2020 відповідачем позивачу-2 вказаної у даному договорі від 03.01.2020 земельної ділянки, за актом прийому-передачі земельної ділянки, а також надано до суду оригінали цих угоди та акту від 22.05.2020 (а.с.86-88).

Позиція та докази відповідача

Згідно з відзивом на позов (вх.№4055/20 від 28.05.2020) відповідач визнав позов в повному обсязі та, додатково, повідомив про укладання 22.05.2020 з позивачем-2 угоди про припинення дії вказаного договору від 03.01.2020 про співпрацю, а також про повернення 22.05.2020 позивачу-2 вказаної у цьому договорі земельної ділянки, за актом (а.с.90).

2. Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 06.03.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 07.04.2020 та встановлено відповідачу строк 27.03.2020 для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 07.04.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі по 03.06.2020 та, за клопотаннями позивача-1 (а.с.61-62), через триваючий на території України карантин з метою недопущення поширення коронавірусу COVID-19, відкладено на 28.05.2020 підготовче засідання, а ухвалою від 28.05.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження по 22.06.2020 та відкладено підготовче засідання на 11.06.2020.

Позивач-2 та відповідач подали клопотання про розгляд позову без їхньої участі.

В судовому засіданні 11.06.2020, після завершення розгляду справи, оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Обставини, які встановлено судом, та висновки суду

Дана справа розглядається за позовом заступника керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області з вимогами:

- про визнання недійсним договору про співпрацю з організації виробничого навчання, виробничої практики з обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції, що укладений 03.01.2020 між Архангельським професійним аграрним ліцеєм та Фізичною особою-підприємцем Шкуропат Валерієм Миколайовичем (надалі - договір про співпрацю);

- про звільнення фізичною особою-підприємцем Шкуропат Валерієм Миколайовичем земельної ділянки державної форми власності, площею 93,0га загальною вартістю 2273850,00грн, що розташована на території Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області (за межами населеного пункту) та про повернення цієї земельної ділянки Архангельському професійному аграрному ліцею.

На стадії підготовчого провадження у справі позивач-2, Архангельський професійний аграрний ліцей, надав суду оригінал укладеної 22.05.2020 угоди між позивачем-2 та відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Шкуропат Валерієм Миколайовичем, про припинення дії укладеного між ними 03.01.2020 договору про співпрацю, а також оригінал акту від 22.05.2020 про повернення відповідачем позивачеві-2 земельної ділянки, що вказана у договорі від 03.01.2020 про співпрацю (а.с.87-88).

Згідно з письмовою угодою від 22.05.2020 позивач-2 та відповідач вирішили припинити з 22.05.2020 дію укладеного між ними договору від 03.01.2020 про співпрацю, зазначивши, при цьому, за текстом угоди про відсутність між позивачем-2 та відповідачем станом на 22.05.2020 неврегульованих питань і претензій з приводу виконання договору про співпрацю.

Після чого, за актом від 22.05.2020 прийому-передачі земельної ділянки, у відповідності до даної угоди від 22.05.2020, відповідач здав позивачеві-2, який, в свою чергу, прийняв від відповідача земельну ділянку площею 93га, що розташована на території Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області, за межами населеного пункту, зазначивши, при цьому, за текстом акту, про відсутність між ними претензій і зауважень щодо стану земельної ділянки.

Вказані угода та акт від 22.05.2020 підписано позивачем-2 та відповідачем, а також скріплено печатками позивача-2 та відповідача. Факти укладання цих угоди та акту від 22.05.2020 підтверджено відповідачем згідно відзиву на позов та не заперечуються органом прокуратури або позивачем-1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, його скасування тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Внаслідок укладення 22.05.2020 між позивачем-2 та відповідачем угоди про припинення з 22.05.2020 дії договору від 03.01.2020 про співпрацю, а також внаслідок поверненням відповідачем позивачеві-2 за актом від 22.05.2020 земельної ділянки, що вказана у договорі про співпрацю, відсутній предмет спору за заявленою прокурором позовною вимогою про звільнення відповідачем земельної ділянки державної форми власності, площею 93га, що розташована на території Архангельської селищної ради Високопільського району Херсонської області (за межами населеного пункту) та про повернення цієї земельної ділянки позивачу-2. Відповідно, наявні передбачені процесуальним законом (за п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України)) підстави для закриття провадження у справі за вказаною позовною вимогою за відсутністю предмету спору.

В іншій частині позовних вимог, а саме, за вимогою про визнання недійсним договору від 03.01.2020 про співпрацю між позивачем-2 та відповідачем, позов відповідачем визнано, про що вказано у відзиві на позов. Відзив на позов підписано безпосередньо відповідачем, Фізичною особою-підприємцем Шкуропат Валерієм Миколайовичем, з скріпленням його підпису, відбитком власної печатки відповідача.

Визнання позову є процесуальним правом відповідача, яке передбачено ч.2 ст.46 ГПК України. При цьому, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, а у разі визнання відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, але, якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір (двосторонній правочин).

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно ж до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами (стороною) вимог зокрема, ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили (за ч.1 цієї статті) та якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами, для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За наведеного у позовній заяві правового (юридичного) та фактичного обґрунтування заявленого прокурором позову за позовною вимогою про визнання недійсним договору від 03.01.2020 про співпрацю між позивачем-2 та відповідачем, зокрема, беручи до уваги наведені приписи ст.ст.203, 215, 216, 235 Цивільного кодексу України, та, поряд з цим, з урахуванням викладеного у заявах по суті справи, які подано позивачами та відповідачем, суд не встановив, щоб визнання позову відповідачем у даній справі за вказаною позовною вимогою суперечило б законодавству чи порушувало чиїсь права, свободи, інтереси.

Відповідно до ч.3 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, суд приймає визнання позову відповідачем в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору від 03.01.2020 про співпрацю між позивачем-2 та відповідачем, та задовольняє позов у цій частині у відповідності до ч.4 ст.191 ГПК України.

4. Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати органу прокуратури на сплату 4204грн судового збору за платіжним дорученням від 20.02.2020 № 221.

Підстави та порядок повернення сплаченого судового збору у разі, безпосередньо, закриття провадження у справі встановлено приписами спеціального закону, а саме п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", за якими у разі закриття провадження у справі (крім закриття провадження через відмову від позову, яка визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% (п`ятдесят відсотків) судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно ж до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

З урахуванням визнання відповідачем до початку розгляду даної справи по суті заявленого прокурором позову в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору від 03.01.2020 про співпрацю між позивачем-2 та відповідачем, а також за висновку суду про наявність підстав для закриття провадження у справі за іншою заявленою прокурором позовною вимогою за відсутністю предмету спору (у відповідності до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України), за наявності відповідного клопотання прокурора у справі про повернення 3153грн судового збору з 4204грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви, поверненню органу прокуратури з державного бюджету підлягає 3153грн судового збору (з них 2102грн у зв`язку із закриттям провадження у справі за однією з позовних вимог за відсутністю предмета спору, та 1051грн у зв`язку із визнанням відповідачем до початку розгляду справи по суті позову за іншою позовною вимогою).

Поряд з цим, у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, 1051грн судового збору підлягають стягненню з відповідача, у зв`язку з задоволенням в повному обсязі позову в частині позовної вимоги про визнання недійсним договору від 03.01.2020 про співпрацю між позивачем-2 та відповідачем.

Керуючись ст.ст.130, 185, 231, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, а також п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" суд,

в и р і ш и в:

1. Закрити провадження у справі в частині позовної вимоги про зобов`язання звільнити та повернути земельну ділянку.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Визнати недійсним договір про співпрацю з організації виробничого навчання, виробничої практики з обробітку землі та вирощування сільськогосподарської продукції від 03.01.2020 між Архангельським професійним аграрним ліцеєм (місцезнаходження: 74022, Херсонська обл., Високопільський р-н, смт Архангельське, вул. Миру, буд.45; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02548297) та Фізичною особою-підприємцем Шкуропат Валерієм Миколайовичем (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шкуропат Валерія Миколайовича (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Херсонської області (місцезнаходження:73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд.33; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04851120; р/рахунок UA0002291, Банк: Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172) 1051,00грн компенсації по сплаті судового збору.

5. Повернути Прокуратурі Херсонської області (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд.33; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04851120) з Державного бюджету 3153,00грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням №221 від 20.02.2020 за подання позовної заяви, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи №923/227/20 Господарського суду Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Поряд з цим, у відповідності до п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 24.06.2020

Суддя К.В. Соловйов