РІШЕННЯ

23 червня 2020 року Справа №913/192/20

Провадження №16/913/192/20

За позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м.Київ

до фізичної особи ОСОБА_1 , м.Сєвєродонецьк, смт.Метьолкіне Луганської області

про стягнення 42351 грн 36 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання - Романенко Т.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у сумі 4247,73 грн, процентів за користування кредитом у сумі 10849,65 грн, пені у сумі 23219,78 грн та комісії у сумі 4034,20 грн за договором від 22.10.2013 №б/н.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається те, що 22.10.2013 ФОП Матназаров Є.О. приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, однак взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24.02.2020 утворилася заборгованість у загальному розмірі 42351 грн 36 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.04.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 14.05.2020.

У судове засідання 14.05.2020 представники сторін не прибули.

Відповідач відзив до матеріалів справи не надіслав.

Для надання відповідачу додатково часу для подання відзиву, ухвалою господарського суду Луганської області від 14.05.2020 судове засідання з розгляду спору по суті відкладено на 02.06.2020

У судове засідання 02.06.2020 представники сторін не прибули.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.06.2020 розгляд справи відкладено на 23.06.2020.

У судове засідання 23.06.2020 представники сторін не прибули.

Відповідач правом участі у судових засіданнях не скористався, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, відзив до матеріалів справ не надав, вимог позову по суті не оспорив.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02.06.2020 суд не зобов`язував сторін явкою.

Станом на 23.06.2020 в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору по суті.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.

При відкритті провадження у справі судом встановлено, що 19.07.2016 відповідачем була припинена підприємницька діяльність, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 4010578, тому відповідачем у справі визначено фізичну особу ОСОБА_1 .

Визначаючи суб`єктний склад сторін у справі, суд виходив з п. 1 ч. 1 ст.20 ГПК України та правових висновків, зроблених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №415/2542/15-ц та від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, в яких звертається увага на те, що для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи, має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Фізичною особою - підприємцем Матназаровим Євгеном Олександровичем (далі - відповідач, Клієнт) 22.10.2013 було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - заява).

Підписавши вказану анкету, відповідач надав згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які знаходяться на сайті банку www.pb.ua (далі - Умови), Тарифами банку, які разом з анкетою складають договір банківського обслуговування (далі - договір).

Відповідно до умов укладеного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №147 в сумі 5000 грн.

Відповідно до п. 3.18.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт - банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебатування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.18.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8 Умов - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

За змістом п. 3.18.1.6. Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно п. 3.18.1.8. Умов проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі").

Порядок розрахунків затверджено п. 3.18.4. Умов, відповідно до якого за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1. Умов).

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2. Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.18.4.1.4. Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди зі своїх рахунків. Сплата винагороди здійснюється в гривні (п. 3.18.4.4. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.18.4.9. Умов).

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п. 3.18.1.8. Умов).

Згідно п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом (п. 3.18.5.4. Умов).

Як визначено п.3.18.6.1. Умов, обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної ліміту в межах зазначених сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов`язань сторонами.

Як зазначає позивач, зобов`язання з надання відповідачу кредиту за договором виконане ним в повному обсязі, в межах встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000 грн згідно Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідач неодноразово користувався кредитним лімітом, здійснюючи погашення заборгованості за період з 22.10.2013 по 02.10.2014. В порушення взятих на себе зобов`язань, відповідач, скориставшись кредитним лімітом 17.04.2014 на суму 5000 грн, здійснював його погашення несвоєчасно та частково на суму 752,27 грн, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у сумі 4247,73 грн, яку на цей час відповідач не сплатив.

Позивач, як кредитор, права якого порушені несвоєчасним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, звернувся з даним позовом до суду, і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 4247,73 грн, проценти за користування кредитом у сумі 10849,65 грн за період з 22.08.2014 по 01.04.2019, пеню у сумі 23219,78 грн за період з 01.06.2014 по 11.12.2019 та комісію у сумі 4034,20 грн за період з 05.05.2014 по 11.12.2019.

Відповідач правом участі у судових засіданнях не скористався, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, відзив до матеріалів справи не надав.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. 526 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав свої договірні зобов`язання, надавши відповідачу кредитний ліміт у сумі 5000 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач погашення кредитного ліміту здійснював несвоєчасно та в неповному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 4247,73 грн, що підтверджується банківською випискою станом на 24.02.2020 та розрахунком позивача. Доказів сплати відповідачем вказаної заборгованості в матеріалах справи не міститься.

Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 4247,73 грн є обґрунтованою та такою, що підтверджується матеріалами справи і підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10849,65 грн за період з 22.08.2014 по 01.04.2019 та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4034,20 грн за період з 05.05.2014 по 11.12.2019, суд зазначає наступне.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, але у будь-якому випадку не більше строку повернення кредиту, встановленого у договорі.

Таким чином, укладений між сторонами договір не містить кінцевого строку виконання обов`язку, а діє до повного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань, відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг". Термін виконання зобов`язань у цих правовідносинах підпадає під правила ч.2 ст.530 ЦК України, в якій вказано, що боржник повинен виконати свій обов`язок після пред`явлення вимоги кредитором. В матеріалах справи відсутні докази того, що банк звертався з вимогою до боржника про погашення кредиту, тому банк має право на стягнення відсотків по кредиту та комісійної винагороди за вказаний у розрахунку період.

Як вбачається з наведеного позивачем розрахунку, у різні періоди банк нараховував відсотки із змінами у відсоткових ставках - 21%, 42% та 56 % річних.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги частині процентів та комісії, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором банківського обслуговування від 22.10.2013, посилається на Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг".

Як встановлено судом, відповідач підписуючи заяву про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг" погодився з умовами кредитування, порядком, які позивач встановлює для надання кредитного ліміту, в тому числі зі строком сплати процентів, комісії, пені, їх розміром та відсотковою ставкою.

З огляду на що, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10849,65 грн за період з 22.08.2014 по 01.04.2019 та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4034,20 грн за період з 05.05.2014 по 11.12.2019 є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, зокрема, банківськими виписками, які містять ідентифікаційний код боржника - Матназарова Є.О. та розрахунком до позову і такими, що підлягають до задоволення повністю.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 23219,78 грн за період з 01.06.2014 по 11.12.2019.

Згідно п. 3.18.5.1. Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом (п. 3.18.5.4. Умов).

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням від 02.12.2015 №1275-р КМУ затвердив Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, який розміщений на Урядовому порталі.

Згідно з вказаним розпорядженням до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (в редакціях розпоряджень від 02.12.2015 та від 23.01.2019), відноситься м.Сєвєродонецьк смт.Метьолкіне Луганської області, де зареєстрований відповідач у справі.

За таких обставин, позовні вимоги в частині пені у сумі 23219,78 грн є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню на суму боргу по тілу кредиту - 4247,73 грн, процентам за користування кредитом в сумі 10849,65 грн та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 4034,20 грн, всього на суму 19131,58 грн.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 949,55 грн.

Керуючись ст.ст. 46, 73-74, 76-80, 129, 233, 236-238, 240-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 1Д, ід.код 14360570) заборгованість за кредитом в сумі 4247,73 грн, проценти за користування кредитом в сумі 10849,65 грн за період з 22.08.2014 по 01.04.2019, заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 4034,20 грн за період з 05.05.2014 по 11.12.2019 та витрати зі сплати судового збору в розмірі 949,55 грн, після набрання рішенням законної сили, видати наказ позивачу.

3.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному п.17.5. Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 25.06.2020.

Суддя Р.М. Шеліхіна