ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/632/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/632/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі-ІТ»

до відповідача Державного підприємства «Центр обслуговування громадян»

про стягнення 207 732,12 грн., -

за участю представників:

від позивача: Слаблюк Н.С. довіреність від 14.01.2020р. за реєстровим №27.

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профі-ІТ» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» 207 732,12 грн., з яких: 166 200 грн. - основний борг, 16 620 грн. - пеня, 8 595,26 грн. - 3% річних, 16 316,86 грн. - інфляційні витрати, а також стягнення судового збору у розмірі 3 115,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про модернізацію структурованої кабельної мережі №73/2.3-09/2017 від 29.122.017р. щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт.

16.03.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.03.2020р. задоволено клопотання ТОВ "Профі-ІТ" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін за вх. № 7401/20 від 23.03.2020р. Ухвалено здійснювати розгляд справи № 916/632/20 за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін (явка учасників справи у судове засідання не є обов`язковою). Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на "15" квітня 2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2020р. задоволено клопотання ТОВ «Профі-ІТ» за вх.№ 9616/20 від 15.04.2020р. та відкладено судове засідання щодо розгляду справи по суті на "25" травня 2020 р. о 14:30, з повідомленням учасників справи (явка учасників справи у судове засідання не є обов`язковою).

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 25.05.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою на підставі ч.2 ст.216 ГПК України у судовому засіданні оголошено перерву до 22.06.2020р. Ухвалою від 25.02.2020р. відповідача повідомлено про дату, час і місце судового засідання в порядку ст.120 ГПК України.

27.05.2020р. за вх.. № 13530/20 господарським судом Одеської області одержано пояснення щодо зарахування коштів та розрахунку заборгованості і пені, в яких позивач просить суд прийняти до уваги коригування до розрахунку заборгованості по пені за Договором та пояснення щодо зарахування коштів від АТ «Укрсоцбанк» у сумі 5000 грн. від 16.04.2018р.

У судовому засіданні 22.06.2020р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 22.06.2020р. не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов не надав.

При цьому, всі судові ухвали, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "не знаходиться".

Отже, із врахуванням строку розгляду даної справи, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

На підставі ст.240 ГПК України у судовому засіданні 22.06.2020р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено:

29.12.2017р. між Державним підприємством «Центр обслуговування громадян» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі-ІТ» (Виконавець) укладений Договір №73/2.3-09/2017 про модернізацію структурованої кабельної мережі, згідно з яким Виконавець зобов`язується надати, а Замовник зобов`язується оплатити роботи (Роботи) з модернізації структурованої кабельної мережі Замовника, перелік і вартість яких передбачені у Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до п. 2.2.2. Договору Виконавець має право отримувати плату за виконані Роботи у строки та в порядку, передбачені цим Договором.

Згідно п. 2.3.1. Договору Замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату Робіт за Договором.

Відповідно до п. 5.1. Договору ціна цього Договору (вартість Робіт) становить 197 200 грн.

Згідно п. 5.2. Договору суму передбачену у п. 5.1. Договору Замовник зобов`язаний сплатити після повної готовності робочих місць до монтажу ПК і периферійного обладнання (наприклад, робочі столи встановлені, виконані всі канали і отвори в столах для прокладки кабелів), протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Сторонами Акту виконаних робіт без зауважень.

Відповідно до п. 6.2. Договору Виконавець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту завершення виконання Робіт надає Замовнику Звіт про виконані роботи та Акт виконаних робіт на підписання.

Згідно п. 6.5. Договору якщо протягом зазначеного строку від Замовника не надійшла вмотивована відмова від прийняття результатів Робіт або підписаний Акт виконаних робіт, Роботи вважаються такими, які виконані належним чином у відповідності з умовами Договору і з боку Замовника відсутні будь-які претензії до Виконавця стосовно виконання зобов`язань за Договором і в тому числі щодо обсяг, якості, змісту, строку виконання Робіт.

Відповідно до п. 8.2. Договору у випадку порушення Замовником строків оплати, Виконавець вправі стягнути із Замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми, що підлягає сплаті, за кожний день прострочення оплати, але не більше 10 (десяти) відсотків від загальної суми простроченого платежу. Замовник зобов`язаний сплатити пеню Виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання відповідної вимоги Виконавця. Вищевказана пеня стягується понад суми будь-яких збитків, відшкодування яких Виконавець має право зажадати від Замовника відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 14.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 31.12.2018р., але в будь-якому разі до моменту виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань за цим Договором.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги (роботи) на загальну суму 197 200 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) № 59 від 31.05.2018р., який підписаний відповідачем без жодних зауважень щодо виконаних позивачем робіт.

Водночас роботи, які виконані позивачем оплачені відповідачем частково в розмірі 31 000 грн., що підтверджується наданою позивачем випискою по рахункам за період з 15.04.2018р. по 03.03.2020р. та письмовими поясненнями позивача щодо оплати відповідачем грошових коштів в розмірі 5000 грн. 16.04.2018р.

Борг в розмірі 166200 грн. відповідачем позивачу не сплачений.

24.01.2020р. позивач надіслав відповідачу претензією про повернення боргу № 88 від 24.01.2020р., яка повернута позивачу органами зв`язку з повідомленням про причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

В подальшому позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами Договору №73/2.3-09/2017 про модернізацію структурованої кабельної мережі позивач надав відповідачу послуги (роботи) на загальну суму 197 200 грн., які відповідачем оплачені лише частково у сумі 31 000 грн.

При цьому, відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо порушення ним строку оплати наданих послуг, а тим більш доказів, які спростовують такі обставини.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ч.1 ст. ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У ч.2 ст. 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 8.2. укладеного між сторонами Договору встановлено, що у випадку порушення Замовником строків оплати, Виконавець вправі стягнути із Замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми, що підлягає сплаті, за кожний день прострочення оплати, але не більше 10 (десяти) відсотків від загальної суми простроченого платежу. Замовник зобов`язаний сплатити пеню Виконавцю протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання відповідної вимоги Виконавця. Вищевказана пеня стягується понад суми будь-яких збитків, відшкодування яких Виконавець має право зажадати від Замовника відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з ч.1 ст. 230 ГК штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з розрахунком пені, який здійснений позивачем у письмових поясненнях, із врахуванням вимог ч.6 ст.232 ГК України, розмір пені за період з 08.06.2018р. по 08.12.2018р. становить 21 888 грн.

При цьому, із врахуванням умов п.8.2. договору, якою розмір пені обмежено 10 відсотками від загальної суми простроченого платежу, розмір нарахованої відповідачу пені становить 16 620 грн.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних за період з 08.06.2018р. по 24.01.2020р. становить 8 595,26 грн., господарським судом встановлено невідповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, а саме позивачем включено до періоду заборгованості день часткових оплат послуг.

За таких обставин, господарський судом здійснений розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір 3 % річних за період з 08.06.2018р. по 24.01.2020р. становить 8 478,59 грн.:

- сума боргу 192 200 грн. - період з 08.06.2018р. по 24.06.2018р. - 17 днів - 268,55 грн.;

- сума боргу 187 200 грн. - період з 25.06.2018р. по 19.09.2018р. - 87 днів - 1338,61 грн.;

- сума боргу 182 200 грн. - період з 20.09.2018р. по 27.09.2018р. - 8 днів - 119,80 грн.;

- сума боргу 177 200 грн. - період з 28.09.2018р. по 10.10.2018р. - 13 днів - 189,34 грн.;

- сума боргу 172 200 грн. - період з 11.10.2018р. по 16.05.2019р. - 218 днів - 3085,45 грн.;

- сума боргу 170 200 грн. - період з 17.05.2019р. по 20.06.2019р. - 35 днів - 489,62 грн.;

- сума боргу 169 200 грн. - період з 21.06.2019р. по 25.06.2019р. - 5 днів - 69,53 грн.;

- сума боргу 168 200 грн. - період з 26.06.2019р. по 07.08.2019р. - 43 дні - 594,46 грн.;

- сума боргу 167 200 грн. - період з 08.08.2019р. по 19.08.2019р. - 12 днів - 164,91 грн.;

- сума боргу 166 200 грн. - період з 20.08.2019р. по 24.01.2020р. - 158 днів - 2158,32 грн.,

які підлягають стягненню з відповідача.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції за загальний період з липня 2018р. по грудень 2019р. становить 16 316,86 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат позивача, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку становить 29 021,91 грн., в т.ч.:

- витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката - 15 000 грн.;

- витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду Одеської області - 3 115,98 грн.;

- витрати по оплаті судового збору за подання до Південно-Західного апеляційного господарського суду апеляційної скарги на рішення суду - 4 673,97 грн.;

- витрати по оплаті судового збору за подання до Касаційного господарського суду касаційної скарги на рішення суду - 6 231,96 грн. (у разі розгляду справи за правилами загального провадження), господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконані договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог в розмірі 207 615, 45 грн., на відповідача покладається судовий збір в розмірі 3 114.24 грн.

Відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У ч.2 ст.126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Між тим, надання правової допомоги позивачу у даній справі здійснювалося представником останнього Слаблюк Н.С., повноваження якого визначені довіреністю від 14.01.2020р. за реєстраційним №27, та який не є адвокатом.

При цьому, представником позивача у судовому засіданні надані усні пояснення, згідно з якими позивачем не було понесено витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 15 000 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі-ІТ» задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» (65045, м. Одеса, вул. Катерининська, 27/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі-ІТ» (65054, м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, 2, ) заборгованість за Договором про модернізацію структурованої кабельної мережі № 73/2.3-09/2017 від 29.12.2017р. у розмірі 207 615, 45 грн., з яких: 166 200 (сто шістдесят шість тисяч двісті) грн. - основний борг, 16 620 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять) грн. - пеня, 8 478 (вісім тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 59 коп. - 3% річних, 16 316 (шістн6адцять тисяч триста шістнадцять) грн. 86 коп. - інфляційні втрати, та судовий збір у розмірі 3 114 (три тисячі сто чотирнадцять) грн. 24 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. №540-ІХ.

Повне рішення складено 30 червня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець