ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Дніпро Справа № 904/6266/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Соловйова А.Є.) від 02.03.2020р. (дата складання повного тексту рішення - 10.03.2020) у справі № 904/6266/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни, м. Запоріжжя

до Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення основного боргу, пені, штрафних санкцій, 3% річних в загальній сумі 139 669,56 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019р. Фізична особа-підприємець Келембет Ольга Володимирівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича про стягнення основного боргу в сумі 100 000,00 грн; пені в сумі 13 814,48 грн; штрафних санкцій в сумі 24 567,16 грн; 3% річних в сумі 1 287,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 1 поставки товару від 15.05.2018 в частині здійснення розрахунку за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі № 904/6266/19:

- закрито провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни до Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича в частині стягнення 100 000,00 грн основного боргу;

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 196,46 грн (одна тисяча сто дев`яносто шість гривень 46 копійок) 3% річних, 1 517,94 грн (одна тисяча п`ятсот сімнадцять гривень 94 копійки) судового збору, 7 245,42 грн (сім тисяч двісті сорок п`ять гривень 42 копійки) витрат на правничу допомогу;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулася Фізичної особи-підприємця Келембет Ольга Володимирівна із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 у справі № 904/6266/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 13 814,48 грн., штрафних санкцій у розмірі 24 567,16 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 2754,58 грн. та судових витрат у розмірі 577,10 грн. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі та стягнути з Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича на користь Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни пеню у розмірі 13 814, 48 грн., штрафні санкції у розмірі 24 567,16 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 2754,58 грн. та судові витрати у розмірі 577,10 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує, що висновок суду першої інстанції про постачання позивачем відповідачу товару поза межами укладеного між сторонами договору поставки не відповідає обставинам справи. Апелянт стверджує про відсутність між сторонами інших відносин, окрім встановлених Договором № 1 поставки товару від 15.05.2018 та про здійснення ним постачання товару саме в межах цього договору, що також підтверджується заявою свідка та не спростовано відповідачем.

Зазначає апелянт і про те, що не зазначення у рахунку та у видатковій накладній інформації про договір поставки не суперечить чинному законодавству, а зазначення в акті звірки взаєморозрахунків, підписаному сторонами, іншого договору викликано технічною помилкою.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020р. поновлено Фізичній особі-підприємцю Келембет Ользі Володимирівні строк подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 року у справі № 904/6266/19, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 року у справі № 904/6266/19 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, відповідачу надано строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони були належним чином повідомлені апеляційним судом про відкриття апеляційного провадження у справі, втім відповідач не скористався своїм правом те не подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2018 між Фізичною особою-підприємцем Келембет О.В. (позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Скоробогатко Д.О. (відповідач, покупець) було укладено Договір № 1 поставки товару (Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця товари, визначені в рахунках і накладній, іменовані далі «Товар», а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що ціна, кількість і асортимент товару, визначаються сторонами в заявках на кожну партію товару і видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору, оригінали яких надаються покупцеві (його представнику) в момент відвантаження товару.

Як вказує позивач на виконання умов Договору він поставив відповідачеві, алюмінієву клейку стрічку, двосторонню вспіненну клейку стрічку, двосторонню тонку клейку стрічку, малярну клейку стрічку, сигнальну стрічку, стрейч-плівку технічну, стрічку поліпропіленову з липким шаром, що підтверджується видатковою накладною № 72 від 26.07.2019 на суму 122 835 (сто двадцять дві тисячі вісімсот тридцять п`ять) гривень 82 коп. та рахунком на оплату № 71 від 16.07.2019р.

Відповідач, станом на дату звернення позивача з позовом до суду (23.12.2019) розрахунок за поставлений товар здійснив частково - в сумі 22835,82 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 381 від 29.10.2019 на суму 12 835,82 грн та № 412 від 20.12.2019 на суму 10 000,00 грн., тобто мав заборгованість за поставлений позивачем товар у сумі 100 000,00грн.

Виходячи з не виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 1 поставки товару від 15.05.2018 в частині розрахунку за отриманий товар, позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення з останнього суми основного боргу в розмірі 100 000,00 грн., пені в розмірі 13 814,48 грн., штрафних санкціий в розмірі 24 567,16 грн. та 3% річних в сумі 1 287,92 грн., що і є предметом даного спору.

Після відкриття провадження у справі, відповідач сплатив основний борг в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 24.01.2020 на суму 20 000,00 грн, № 436 від 05.02.2020 на суму 10 000,00 грн, № 440 від 11.02.2020 на суму 70 000,00 грн., не заперечується позивачем та було підставою для закриття судом провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 100 000,00 грн. згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 1 196,46 грн. 3% річних та відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені у розмірі 13 814,48 грн. та штрафних санкцій у розмірі 24 567,16 грн. місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено постачання відповідачу товару за видатковою накладною № 72 від 26.07.2019 в межах Договору, а відтак відсутність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої Договором, за прострочку виконання грошового зобов`язання.

Проте, апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції безпідставним та помилковим.

Так, згідно з ст. 6 Договору, він набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2018р.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця, він вважається пролонгованим на строк до закінчення наступного року, на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Матеріалами справи не підтверджується припинення дії Договору по закінченню строку його дії, а також укладення між сторонами інших договорів поставки.

Отже, на час поставки товару за видатковою накладною № 72 від 26.07.2019, Договір був чинним, а тому усі правовідносини сторін з поставки товарів охоплені та врегульовані саме умовами цього Договору.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно з п. 5.1. Договору, товар поставляється покупцю за його письмовою або усною заявкою, а поставлений за видатковою накладною № 72 від 26.07.2019 товар було прийнято відповідачем без зауважень. Не вбачається з матеріалів справи і заперечень відповідача щодо здійснення спірної поставки на умовах Договору.

Відтак відсутність посилання на Договір в видатковій накладній № 72 від 26.07.2019, рахунку та платіжних дорученнях про оплату товару, як і відсутність письмової заявки та зазначення у акті звірки, підписаному сторонами станом на 24.09.2019р., іншого договору, враховуючи не доведення сторонами існування між ними інших договірних відносин, не можуть свідчити про виникнення між сторонами інших правовідносин з поставки товарів, ніж врегульовані умовами Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору, покупець зобов`язаний здійснити оплату за поставлений товар в термін 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати отримання товару, яка підтверджується оригіналом або електронною копією підписаної видаткової накладної.

Згідно з п. 7.2 Договору, за несвоєчасну оплату товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період дгоетрочки, а за прострочення понад 10 календарних днів, покупець додатково сплачує постачальникові штраф у розмірі 10% від простроченої суми оплати; понад 15 календарних днів покупець додатково сплачує постачальникові штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від простроченої суми.

Виходячи з умов п. 4.2. Договору та дати поставки товару, прострочка відповідачем оплати товару виникла з 10.08.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтєю 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності суб`єкта господарювання є здійснення їм правопорушення в сфері господарювання. Суб`єкт господарювання відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов 'язання або порушення правил здійснення господарської діяльності.

Згідно з ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку суб 'єкт господарювання зобов 'язаний сплатити за порушення правил здійснення господарської діяльності, за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 cт. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошового зобов`язання встановлюються в процентах, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір процентів не передбачено законом або договором.

За наведених обставин позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 13 814,48грн., нарахованої за період прострочки оплати товару з 10.08.2019р. по 20.12.2019р. та штрафу у сумі 24 567,16грн., нарахованого за прострочку оплати товару понад 15 календарних днів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з вищенаведеного та відповідно до ст. 129 ГПК України підлягають покладенню на відповідача і сплачений позивачем за подання позову судовий збір у розмірі 577,10 грн. та витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 2754,58 грн., у стягненні яких було відмовлено судом першої інстанції у звязку з частковим задоволенням позову та відмовою у стягненні пені та штрафу.

Таким чином, оскаржуване рішення постановлено судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи, що є підставою для його скасування в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу та ухвалення нового рішення в цій частині про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 13 814,48 грн., штрафних санкцій у розмірі 24 567,16 грн., витрат на правничу допомогу у розмірі 2754,58 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 577,10 грн.

З огляду на результати розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2881,50грн. також слід покласти на відповідача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020р. у справі № 904/6266/19 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020р. у справі № 904/6266/19 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 13 814,48 грн., штрафні санкції у розмірі 24 567,16 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 2754,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 577,10 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скоробогатко Дениса Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Келембет Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 2881,50грн.

Видачу наказів згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов