РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.06.2020справа №910/507/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/507/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» (15323, Чернігівська обл., Корюківський р-н., село Сядрине, вул. Заводська, буд. 1; ідентифікаційний код 36584723)

до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570)

про визнання дій неправомірними,

за участю представників:

позивача - Тернового Р.Б. (адвокат; ордер від 22.11.2019 серія АА №1010973);

відповідача - Лопатнікової А.В. (довіреність 05.03.2020 №1180-К-Н-О).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - Банк) про визнання неправомірними дій Банка щодо відмови у виконанні електронних розрахункових документів (платежів) фінансових операцій Товариства за поточним банківським рахунком № НОМЕР_1 у гривні, шляхом відхилення платіжних доручень від 11.11.2019 №2, від 14.11.2019 №8, від 18.11.2019 №24, від 18.11.2019 №30, від 26.11.2019 №52, від 04.12.2019 №85, від 06.12.2019 №109, від 13.12.2019 №120, від 18.12.2019 №143, від 19.12.2019 №150, від 24.12.2019 №157, від 08.01.2020 №175.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- позивач обслуговувався у Банку, що підтверджується довідкою Банку від 16.08.2017 №170816SU09453407 про відкриті рахунки: № НОМЕР_2 , (валюта - Євро); № НОМЕР_3 (валюта - долар США), № НОМЕР_4 (валюта - гривня), № НОМЕР_5 (валюта - російський рубль);

- повідомленням про розірвання договорів і закриття рахунків від 06.11.2019 №20.1.0.0.0/7 - 20191106/1500 Банк поставив до відома Товариство про прийняте банком рішення, згідно з яким будуть розірвані укладені з Товариством договори та закриті поточні рахунки на підставі статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частини першої статті 10 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» (далі - Закон), а саме у зв`язку з встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта;

- у зв`язку з вказаним повідомленням Товариством 08.11.2019 відкрито рахунки у акціонерному товаристві «Правекс Банк» (далі - АТ «Правекс Банк»), а саме: № НОМЕР_6 (валюта - гривня); № НОМЕР_7 (валюта - евро); № НОМЕР_8 (валюта - долар США);

- Банком відмовлено у виконанні електронних розрахункових документів (платежів) фінансових операцій Товариства за поточним банківським рахунком № НОМЕР_1 у гривні, шляхом відхилення платіжних доручень від 11.11.2019 №2, від 14.11.2019 №8, від 18.11.2019 №24, від 18.11.2019 №30, від 26.11.2019 №52, від 04.12.2019 №85, від 06.12.2019 №109, від 13.12.2019 №120, від 18.12.2019 №143, від 19.12.2019 №150, від 24.12.2019 №157, від 08.01.2020 №175 на підставі статті 10 Закону та пункту 10.13 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004 № 22 (далі - Інструкція);

- внаслідок вчинення Банком таких дій Товариство зверталося до Національного Банку України (далі - НБУ) зі скаргою від 21.11.2019 щодо притягнення відповідача до відповідальності;

- 20.12.2019 НБУ надав відповідь №20-007/66782, в якій зазначив таке: Банк повідомив НБУ про те, що зупинення здійснення видаткових операцій за рахунками Товариства було здійснено відповідачем у зв`язку з виявленням під час аналізу фінансових операцій та діяльності товариства ряду індикаторів ризикових фінансових операцій; відповідно до статті 10 Закону Банк вимушений розірвати договори, укладені з Товариством;

- відповідач всупереч вимогам статті 10 Закону не надсилав на адресу позивача запиту щодо уточнення інформації про клієнта, внаслідок чого Банк не мав правових підстав відмовитися від проведення фінансових операцій (обслуговування) Товариства;

- Банком не було дотримано вимог пункту 10.13 глави 10 Інструкції, оскільки відповідач не повідомляв позивача про причини відмови у виконанні електронних розрахункових документів (платежів) Товариства.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 17.02.2020 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що:

- Банк під час аналізу діяльності позивача на підставі наявних документів та відомостей встановив Товариству неприйнятно високий ризик, у зв`язку із чим прийняв рішення про відмову від підтримання ділових стосунків з позивачем;

- пунктом 10.13 глави 10 Інструкції передбачено, що банк зобов`язаний/має право відмовитися від виконання електронного розрахункового документа/дистанційного розпорядження, переданого телефоном за фінансовою операцією у випадках, установлених статтею 10 Закону; банк повідомляє клієнта засобами системи про причину відмови у виконанні електронного розрахункового документа/дистанційного розпорядження (з обов`язковим посиланням на статтю 10 Закону і на пункт 10.13 глави 10 вказаної Інструкції);

- відповідачем відмовлено у виконанні спірних платіжних доручень Товариства та повідомлено позивача про дану відмову відповідно до чинного законодавства України;

- станом на 17.02.2020 (дата підписання відзиву на позов) Банк не обслуговує Товариство (зокрема не виконує його розрахункових документів) у зв`язку із встановленням йому неприйнятно високого ризику на підставі статті 10 Закону.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.01.2020 позовну заяву Товариства залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

23.01.2020 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 17.01.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2020 закрито підготовче засідання та призначено справу №910/507/20 до судового розгляду по суті на 24.03.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2020 з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 №9/рс-186/20, судове засідання, призначене на 24.03.2020, відкладено на 27.04.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2020 розгляд справи по суті відкладено на 25.05.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2020 розгляд справи по суті відкладено на 15.06.2020.

Представники позивача у судовому засіданні 15.06.2020 оголосили вступне слово та підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

Крім того, представник позивача зазначив про те, що протягом п`яти днів ним буде подано докази оплати професійної правничої допомоги.

У судовому засіданні 15.06.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Товариство було клієнтом Банку, що підтверджується довідкою відповідача від 16.08.2017 №170816SU09453407 про відкриття рахунку, відповідно до якої позивачу було відкрито такі рахунки: № НОМЕР_2 (валюта - євро); № НОМЕР_3 (валюта - долар США); № НОМЕР_4 (валюта - гривня); № НОМЕР_5 (валюта - російський рубль).

Разом з тим, Товариством було отримано від Банка повідомлення від 06.11.2019 №20.1.0.0.0/7-20191106/1500 про розірвання договорів і закриття рахунків.

У вказаному повідомленні відповідач зазначив про те, що Банком прийнято рішення щодо розірвання укладених з позивачем договорів та закриття відкритих Товариству рахунків у зв`язку з встановленням неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику клієнта на підставі статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та частини першої статті 10 Закону.

З огляду на наведене, внаслідок розірвання Банком укладених з Товариством договорів та закриття рахунків 08.11.2019 позивачем було відкрито рахунки у АТ «Правекс Банк», а саме: № НОМЕР_6 (валюта - гривня); № НОМЕР_7 (валюта - євро); UA 0609477 (валюта - долар США).

Товариством було надано АТ «Правекс Банк» на виконання такі електронні розрахункові документи (платіжні доручення):

- від 11.11.2019 №2 на суму 7 900 грн., отримувач - ФОП Ващенко Борис Миколайович, банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За транспортно-експедиційні послуги по рах.№ВБ-0000072 від 06.11.2019 р.»;

- від 14.11.2019 №8 на суму 10 000 грн., отримувач - ФОП Цербина В.Б., банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», призначення платежу «За ремонт шох по рах.№28 від 05.11.2019 р.»;

- від 18.11.2019 №24 на суму 13 341,44 грн., отримувач - КП «Благоустрій», банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За транспортні послуги МАЗ по рах№105 від 15.11.2019 р.»;

- від 18.11.2019 №30 на суму 13 250 грн., отримувач - КП «Менакомунпослуга», банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За послуги вантажної платформи АП-17 по рах.№СФ-0001397 від 18.11.2019 р.»;

- від 26.11.2019 №52 на суму 657 350,58 грн., отримувач - ТОВ «Тектум С», банк отримувача - Банк, призначення платежу «За профілі сталеві по рах.№СФ-0007481 від 25.11.2019 р.»;

- від 04.12.2019 №85 на суму 13 748 грн., отримувач - ФОП Чеботарь Тетяна Василівна, банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «Кредиторська заборгованість по акту звірки б/н від 03.12.2019 р.»;

- від 06.12.2019 №109 на суму 7 900 грн., отримувач - ФОП Ващенко Б.М., банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За транспортно-експедиційні послуги рах.№ВБ-0000072 від 06.11.2019 р.»;

- від 13.12.2019 №120 на суму 7 900 грн., отримувач - ФОП Ващенко Б.М., банк отримувача - Філія «Чернігівське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За транспортно-експедиційні послуги по рах.№ВБ-0000072 від 06.11.2019 р.»;

- від 18.12.2019 №143 на суму 600 грн., отримувач - ТОВ «Автодозор», банк отримувача - філія «Житомирське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За послуги по супроводженню по рах.№СФ-0004713 від 01.12.2019 р.»;

- від 19.12.2019 №150 на суму 6 192 грн., отримувач - ФОП Орлова Наталія Володимирівна, банк отримувача - філія «Харківське головне регіональне управління» Банку, призначення платежу «Автогума Hankook Winter I*Cept RS2 W452 195/65 R15 95T, Рахунок на оплату № 4419 від 17 грудня 2019 р.»;

- від 24.12.2019 №157 на суму 600 грн., отримувач - ТОВ «Автодозор», банк отримувача - філія «Житомирське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За послуги по супроводженню по рах.№СФ-0004713 від 01.12.2019 р.»;

- від 08.01.2020 №175 на суму 600 грн., отримувач - ТОВ «Автодозор», банк отримувача - філія «Житомирське регіональне управління» Банку, призначення платежу «За послуги по супроводженню по рах.№СФ-0004713 від 01.12.2019 р.».

Банк відмовився приймати до виконання вказані платіжні доручення та повернув їх Товариству, зазначивши в кожному з платіжних доручень про відмову у їх виконанні на підставі статті 10 Закону та пункту 10.13 Інструкції.

Товариство вважає відмову Банку неправомірною.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з частинами першою і другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначив способи здійснення захисту цивільних права та інтересів судом.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті, як у національній, так і в іноземній валюті.

Відповідно до частин першої, третьої і четвертої статті 341 Господарського кодексу України розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері.

Безготівкові розрахунки можуть здійснюватися у формі платіжних доручень, платіжних вимог, вимог-доручень, векселів, чеків, банківських платіжних карток та інших дебетових і кредитових платіжних інструментів, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

При безготівкових розрахунках усі платежі провадяться через установи банків шляхом перерахування належних сум з рахунку платника на рахунок одержувача або шляхом заліку взаємних зобов`язань і грошових претензій.

Згідно з частинами третьою, четвертою і шостою статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті.

Банк має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Пунктом 27 частини першої статті 1 Закону передбачено, що неприйнятно високий ризик - це максимально високий ризик, який не може бути прийнятий суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до внутрішніх документів з питань фінансового моніторингу.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 5 Закону суб`єктами первинного фінансового моніторингу, зокрема, є банки.

Згідно з пунктами 2, 3, 4, 22 і 23 частини другої статті 6 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний:

здійснювати ідентифікацію, верифікацію клієнта (представника клієнта), вивчення клієнта та уточнення інформації про клієнта у випадках, встановлених законом;

забезпечувати виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, до початку, в процесі, в день виникнення підозри, після їх проведення або під час спроби їх проведення чи після відмови клієнта від їх проведення, зокрема з використанням засобів автоматизації. Особливості та строки виявлення суб`єктами первинного фінансового моніторингу фінансових операцій залежно від специфіки їх діяльності можуть встановлюватися нормативно-правовими актами суб`єктів державного фінансового моніторингу, які відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу;

забезпечувати у своїй діяльності управління ризиками та розробляти критерії ризиків;

проводити аналіз відповідності фінансових операцій, що проводяться клієнтом, наявній інформації про зміст його діяльності та фінансовий стан з метою виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу;

здійснювати управління ризиками, пов`язаними із запровадженням чи використанням нових та існуючих інформаційних продуктів, ділової практики або технологій, в тому числі таких, що забезпечують проведення фінансових операцій без безпосереднього контакту з клієнтом.

Частиною третьою статті 6 Закону передбачено, що суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний самостійно проводити оцінку ризику своїх клієнтів з урахуванням критеріїв ризиків, визначених центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері запобігання і протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та суб`єктами державного фінансового моніторингу, що здійснюють державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідних суб`єктів первинного фінансового моніторингу, під час здійснення їх ідентифікації, а також в інших випадках, передбачених законодавством та внутрішніми документами з питань фінансового моніторингу, і вживати застережних заходів щодо клієнтів, стосовно яких встановлено високий ризик.

Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати верифікацію клієнта (представника клієнта).

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу в процесі обслуговування клієнта зобов`язаний уточнювати інформацію про клієнта в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, який відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Зазначені у частині першій цієї статті документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Копії офіційних документів, крім нотаріально засвідчених, на підставі яких суб`єкт первинного фінансового моніторингу здійснив верифікацію, засвідчуються в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, який відповідно до цього Закону виконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу.

Згідно з абзацами першим і другим частини першої статті 10 Закону суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний:

відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені;

відмовитися від проведення переказу в разі відсутності даних, передбачених частинами дванадцятою і тринадцятою статті 9 цього Закону;

відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або за дорученням якої проводиться фінансова операція, та встановлення вигодоодержувача є неможливим;

відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) у разі встановлення факту подання ним під час здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (поглибленої перевірки клієнта) недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу.

Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися:

від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу;

від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів та/або для виконання суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Пунктом 2.17 Інструкції передбачено, що банк зобов`язаний/має право відмовитися від виконання платіжного доручення платника за фінансовою операцією у випадках, установлених статтею 10 Закону. Банк повертає клієнту платіжне доручення без виконання і на зворотному боці платіжного доручення проставляє напис про причину його повернення (із зазначенням дати повернення та посиланням на статтю 10 Закону та на пункт 2.17 глави 2 Інструкції), який засвідчується підписами відповідального виконавця, відповідального працівника банку або працівника, уповноваженого відповідальним працівником банку, та відбитком штампа банку.

Відповідно до пункту 10.13 Інструкції банк зобов`язаний/має право відмовитися від виконання електронного розрахункового документа/дистанційного розпорядження, переданого телефоном за фінансовою операцією у випадках, установлених статтею 10 Закону. Банк повідомляє клієнта засобами системи про причину відмови у виконанні електронного розрахункового документа/дистанційного розпорядження [з обов`язковим посиланням на статтю 10 Закону і на пункт 10.13 глави 10 Інструкції].

ВИСНОВКИ

Товариство мотивує позовні вимоги тим, що Банк не мав жодних правових підстав, передбачених статтею 10 Закону, для відмови позивачу у виконанні електронних розрахункових документів; жодних запитів щодо уточнення інформації про клієнта на адресу Товариства відповідачем надіслано не було; оскільки позивач не є клієнтом Банку, то відповідач не може відмовляти у прийнятті до виконання платіжних доручень на підставі пункту 10.13 Інструкції.

Так, позивач був клієнтом відповідача протягом тривалого часу.

Відносини сторін були припинені 06.11.2019 у зв`язку з встановленням Банком Товариству неприйнятно високого ризику, що у відповідності до статті 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надає відповідачу право відмовитися від проведення фінансових операцій як для клієнта Банка, так і для платника.

Разом з тим, Банком не подано суду Програми управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, що містить критерії встановлення неприйнятно високого ризику, наявність якої передбачена Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 26.06.2015 №417.

Крім того, Банком не подано жодного належного та допустимого доказу обґрунтованості підстав вважати незаконними джерела походження коштів Товариства, інших його активів або прав на такі активи, а також не доведено наявності у банківських операціях позивача ознак відмивання доходів.

Відтак, відповідачем було неправомірно відмовлено у виконання платіжних документів Товариства.

Отже, позовні вимоги Товариства є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.04.2020 зі справи №910/3245/19.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» (15323, Чернігівська обл., Корюківський р-н., село Сядрине, вул. Заводська, буд. 1; ідентифікаційний код 36584723) до акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) про визнання дій неправомірними задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) щодо відмови у виконанні електронних розрахункових документів (платежів) фінансових операцій товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» (15323, Чернігівська обл., Корюківський р-н., село Сядрине, вул. Заводська, буд. 1; ідентифікаційний код 36584723) за поточним банківським рахунком № НОМЕР_1 у гривні, шляхом відхилення платіжних доручень від 11.11.2019 №2, від 14.11.2019 №8, від 18.11.2019 №24, від 18.11.2019 №30, від 26.11.2019 №52, від 04.12.2019 №85, від 06.12.2019 №109, від 13.12.2019 №120, від 18.12.2019 №143, від 19.12.2019 №150, від 24.12.2019 №157, від 08.01.2020 №175.

3. Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Переробне підприємство Біомас» (15323, Чернігівська обл., Корюківський р-н., село Сядрине, вул. Заводська, буд. 1; ідентифікаційний код 36584723) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.06.2020.

Суддя О.В. Марченко