СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. Справа № 922/3771/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Чернота Л.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників:

позивача - Волинська Я.І. - рішення Харківської міської ради Харківської області 1 сесія 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання"; Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради (дод. 9 до рішення 1 сесії ХМР 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 в ред. рішення 33 сесії ХМР 7 скликання від 26.02.2020 №2006/20); Посадова інструкція головного спеціаліста-юрисконсульта сектору судової роботи відділу з питань земельних відносин Юридичного департаменту ХМР; посвідчення № 2627 діє до 31.12.2020; довіреність № 08-21/4295/2-19 від 19.12.2019,

відповідача - Лебедєв Д.В. - свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2060 від 21.12.2016; Ордер серія АХ 1013870 від 26.05.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод", м. Харків, (вх. №1197 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2020 (суддя Буракова А.М., повне рішення складено 19.03.2020) у справі № 922/3771/19

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод", м. Харків

про стягнення 482177,79 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019 року Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод" (відповідач) про стягнення з відповідача 482177,79 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,3790 га по пр. Гагаріна, 12 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 27.04.2005 № 8865/05.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі, а саме без урахування рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2015 у справі № 922/750/15, яким внесено зміни до договору, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 01.11.2016 по 01.12.2018.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.03.2020 у справі № 922/3771/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод" на користь Харківської міської ради 473183,19 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,3790 га по пр-ту Гагаріна, 12, у м. Харкові відповідно до договору оренди від 27.04.2005 № 8865/05. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод" на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 7097,75 грн. В решті позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що судом встановлено факт порушення прав позивача, та враховуючи те, що про застосування строку позовної давності заявлено відповідачем у справі, то станом на день подання позову до суду (18.11.2019) позивач має право на стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 18.11.2016 по 01.12.2018, яка становить 473183,19 грн., з яких: 20984,90 грн. - заборгованість зі сплати орендної плати за період з 18.11.2016 - 31.12.2016; 204919,06 грн. - заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.01.2017 - 31.12.2017; 247279,23 грн. - заборгованість зі сплати орендної плати за період з 01.01.2018 - 01.12.2018.

Відповідач з вказаним рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 19.03.2020 у справі № 922/3771/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог скаржник посилається на те, що:

- рішенням Господарського суду Харківської області від 23.03.2015 у справі №922/750/15 за позовом прокурора Червонозаводського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ПАТ «Харківський ювелірний завод» про внесення змін до договору оренди землі внесено зміни до договору оренди землі, зокрема, п. 9 договору викладений в наступній редакції: «Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком №818/14 від 21.11.2013 на рік становить 3% від її нормативної грошової оцінки і складає 518 126,16 грн, або в місяць - 43 177,18 грн». Вказане рішення набрало законної сили 10.04.2015;

- відповідні зміни набули чинності з моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі .№922/750/15, тобто з 10.04.2015 року, саме з вказаної дати відповідач зобов`язаний сплачувати орендну плату в підвищеному розмірі - 43 177,18 грн на місяць або 518126,16 грн на рік., відтак, застосування індексу інфляції за 2014 рік до орендної плати, яка почала діяти лише в квітні 2015 року, є несправедливим і незаконним;

- застосувавши до орендної плати у розмірі 518 126,16 грн коефіцієнт індексації за 2014 рік у розмірі 1.249 позивач отримав грошову суму у розмірі 647 139,57 грн, до якої додатково був застосований коефіцієнт індексації за 2015 рік у розмірі 1,433 і коефіцієнт індексації за 2016 рік у розмірі 1.06, отже, подальша індексація (за 2015 рік, за 2016 рік) незаконно проіндексованої орендної плати є також незаконною.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2020 визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (доповідач), судді: Чернота Л.Ф., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод", м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2020 у справі № 922/3771/19. Встановлено строк позивачу до 05.05.2020 включно, для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні у справі в порядку ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2020 визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (доповідач), судді: Чернота Л.Ф., Білецька А.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 призначено справу № 922/3771/19 до розгляду на "26" травня 2020 р. о 12:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117.

08.05.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Харківської міської ради, м. Харків, (вх. № 4340), в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до "16" червня 2020 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 117.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 оголошено Оголосити перерву в судовому засіданні "18" червня 2020 р. о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 117.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свою позицію по справі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу доводи позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством "Харківський ювелірний завод" укладено договір оренди землі, який було зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі (книга № 4) від 27.04.2005 за № 8865/05 (надалі - договір).

Відповідно до умов договору земельну ділянку загальною площею 1,3790 га по пр-т Гагаріна, 12 у м. Харкові надано для комплексної реконструкції заводу (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та подальшої експлуатації строком до 01.01.2028 року.

Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку з 2007 року становив 25101,72 грн.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом в 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п. 1.1 рішення).

Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01.01.2014.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п.п. 2, 3 рішення).

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.03.2015 у справі № 922/750/15 внесені зміни до договору оренди землі від 27.04.2005 № 8865/05 шляхом визнання укладеної додаткової угоди в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по пр-т Гагаріна, 12 у м. Харкові в зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по пр-т. Гагаріна, 12 у м. Харкові площею 1,3790 га згідно з розрахунком №818/14 від 21.11.2013 на рік становить 3 % від її нормативної грошової оцінки і складає 518126,16 грн., або в місяць - 43177,18 грн.

Рішення набрало законної сили 10.04.2015 та на даний час є чинним.

За розрахунком позивача, згідно з додатковою угодою до договору оренди землі від 27.04.2005 № 8865/05 ПрАТ "Харківський ювелірний завод" повинно було сплатити за період з 01.11.2016 по 01.12.2018, що складається з 2 місяців 2016 року, 2017 рік, та 11 місяців 2018 року, орендну плату у загальному розмірі 2 038 626,67 грн. ПрАТ "Харківський ювелірний завод", як землекористувачем по договору оренди землі фактично сплачено за період з 01.11.2016 по 01.12.2018, що складається з 2 місяців 2016 року, 2017 та 2018 років орендну плату у загальному розмірі 1 556 448,88 грн. Таким чином, різниця розміру заборгованості зі сплати орендної плати, яку необхідно було сплатити ПрАТ "Харківський ювелірний завод" як землекористувачу за відповідний період, згідно розрахунку складає 482 177,79 грн.

Позивач звернувся із позовом до суду з посиланням на те, що відповідачем не сплачено орендну плату у повному обсязі відповідно до умов договору оренди землі від 27.04.2005 зареєстрованого за №8865/05 із урахуванням рішення господарського суду Харківської області від 23.03.2015 у справі № 922/750/15 та наявна заборгованість з орендної плати у розмірі 482 177,79 грн за період з 01.11.2016 по 01.12.2018.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

В свою чергу, ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України містить імперативні приписи про те, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто, вказана норма передбачає можливість встановлення рішенням суду строку, з якого до умов договору вносяться зміни - моменту з якого у сторін виникає зобов`язання виконувати договір на нових умовах.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 916/170/18, від 16.03.202 у справі № 922/1658/19.

За приписами ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, у сторін виникло зобов`язання виконувати договір оренди землі на нових умовах лише з 10.04.2015 (дня набрання чинності рішенням від 23.03.2015 у справі № 922/750/15). До цього моменту сторони зобов`язані були керуватися положеннями договору оренди землі від 27.04.2005 в чинній на той час редакції.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до положень статей 627, 628, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Приписами статті 13 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України), згідно статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок визначена як капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно ст. ст. 13, 15 Закону України "Про оцінку земель".

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога позивача про стягнення 482 177,79 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою загальною площею 1,3790 га по пр. Гагаріна, 12 у м. Харкові відповідно до договору оренди землі від 27.04.2005 № 8865/05.

За розрахунком позивача, розмір орендної плати за 2016 рік, який повинен був сплачувати відповідач позивачу, з урахування нормативної грошової оцінки станом на 2013 рік зі застосуванням значення коефіцієнтів індексації складає: 518126,16 грн./рік х 1,249 х 1,433 = 927351,0 грн./рік; 43177,18 грн./міс х 1,249 х 1,433 = 77279,25 грн./міс. Розмір орендної плати за 2017, 2018 роки, який повинен був сплачувати відповідач позивачу, з урахування нормативної грошової оцінки станом на 2013 рік зі застосуванням значення коефіцієнтів індексації складає: 518126,16 грн./рік х 1,249 х 1,433 х 1,06 = 982992,06 грн./рік; 43177,18 грн./міс х 1,249 х 1,433 х 1,06 = 81916,01 грн./міс.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1.

Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалася.

Згідно з розрахунком позивача, враховуючи додаткову угоду до договору оренди землі від 27.04.2005 № 8865/05 ПрАТ "Харківський ювелірний завод" повинно було сплатити за період з 01.11.2016 по 01.12.2018, що складається з 2 місяців 2016 року, 2017 рік, та 11 місяців 2018 року орендну плату у загальному розмірі 2 038 626,67 грн, у тому числі:

за період з 01.11.2016 - 31.12.2016 (2 місяця) у розмірі 154558,50 грн. (розмір орендної плати згідно з нормативною грошовою оцінкою земель міста Харкова станом на 01.01.2013 за місяць 2016 року складає: 77279,25 грн./місяць (згідно індексації та рішення суду) 77279,25 грн./місяць х 2 місяців = 154558,50 грн.);

за період з 01.01.2017 - 31.12.2017 (1 рік) у розмірі 982992,06 грн.;

за період з 01.01.2018 - 01.12.2018 (11 місяців) у розмірі 901076,11 грн. (розмір орендної плати згідно з нормативною грошовою оцінкою земель міста Харкова станом на 01.01.2013 за місяць 2018 року складає: 81916,01 грн./місяць (згідно індексації та рішення суду) х 11 місяців = 901076,11 грн.).

Однак, згідно листа ГУ ДФС у Харківській області від 28.12.2018 № 3212219/20-40-12-03-19 ПрАТ "Харківський ювелірний завод" за період з 01.01.2016 по 01.12.2018 було задекларовано та сплачено орендну плату за землю (плату в рахунок податку з орендної плати протягом останніх трьох років):

- за 2016 рік - 747474,00 грн.;

- за 2017 рік - 778073,00 грн.;

- за 2018 рік - 713233,00 грн.

Тобто, відповідач за період з 2016 по 2018 роки сплатив орендну плату за договором на загальну суму 2 238 780,00 грн., згідно даних ГУ ДФС у Харківській області "Інформація щодо декларування, сплати орендної плати за землю та наявне заборгованості в розрізі суб`єктів господарювання.

Згідно з розрахунком позивача, з урахуванням даних ГУ ДФС у Харківській області, ПрАТ "Харківський ювелірний завод", як землекористувачем по договору оренди землі фактично було сплачено за період з 01.11.2016 по 01.12.2018, що складається з 2-х місяців 2016 року, 2017 та 2018 років орендну плату у загальному розмірі 1556448,88 грн., у тому числі:

за період з 01.11.2016 - 31.12.2016 (2 місяця) у розмірі 124579,00 грн. (розмір сплаченої орендної плати за 2 місяця 2016 року складає: 747474,00 / 12 місяців = 62289,50 грн./місяць; 62289,50 грн./місяць х 2 місяця = 124579,00 грн.);

за період з 01.01.2017 - 31.12.2017 (1 рік) у розмірі 778073,00 грн.;

за період з 01.01.2018 - 01.12.2018 (11 місяців) у розмірі 653796,88 грн. розмір сплаченої орендної плати за 11 місяців 2018 року складає: 713233,00 грн. / 12 місяців = 59436,08 грн./місяць; 59436,08 грн./місяць. х 11 місяців = 653796,88 грн.).

При цьому, позивачем надано розрахунок, де за вказаний період відповідач повинен був сплатити орендну плату з урахуванням щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель, замість погодженого умовами договору індексу інфляції.

Колегія суддів зазначає, що місцевим судом в оскаржуваному рішенні не надано правової оцінки вказаному розрахунку позивача. Як і не надано оцінки контррозрахунку відповідача.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання Харківської міської ради та місцевого суду в оскаржуваному рішенні на обов`язкове застосування коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки при визначенні розміру орендної плати, є передчасним з огляду на наступне.

Пунктом 10 договору оренди землі від 27.04.2005 сторони передбачили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

В той же час, пунктом 13 договору оренди землі від 27.04.2005 визначено, що, розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках передбачених законом.

Зміни в п. 13 договору оренди землі від 27.04.2005 в частині підстав перегляду розміру орендної плати сторонами не вносились, доказів укладення між сторонами додаткової угоди, якою сторонами переглянуто розмір орендної плати в порядку вищевказаного пункту 13 договору в частині зміни коефіцієнтів індексації позивачем не надано, та в матеріалах справи - відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 07.10.2019 у справі №922/3321/18.

Таким чином, нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки умовами договору оренди землі від 27.04.2005 та внесеними до нього змінами шляхом визнання укладеною додаткової угоди до цього договору рішенням Господарського суду Харківської області від 23.03.2015 у справі № 922/750/15, не передбачено обчислення орендної плати за користування земельною ділянкою із застосуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Отже, з урахуванням вимог пункту 10 договору оренди землі від 27.04.2005, відповідач має сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою з урахуванням індексу інфляції.

Тобто, ПрАТ "Харківський ювелірний завод" як орендар за договором мало сплачувати орендну плату за звітний місяць (з урахуванням індексу інфляції) протягом наступного місяця.

Тому, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що аргументи Харківської міської ради про необхідність застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель безпідставні та необґрунтовані, такі, що спростовуються приписами чинного Законодавства України, а збільшення розміру орендної плати внаслідок індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки не передбачено ані умовами первісної редакції договору оренди, ані додатковою угодою, оскільки за умовами договору оренди передбачено лише обчислення розміру орендної плати з урахуванням індексу інфляції, що не є тотожним індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з вимогами ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У зв`язку із вищенаведеним, згідно положень Податкового кодексу України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначеній договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України врегульовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Умовами пункту 13 договору встановлено, що розмір орендної плати переглядається, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку підвищення цін і тарифів; внаслідок інфляції - щорічно; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами в інших випадках, передбачених законом.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку, згідно п.35 договору.

Таким чином, зміна коєфіцієнтів індексації, визначених законодавством є підставою для перегляду орендної плати та має здійснюватися у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Однак, у даному випадку, із матеріалів справи не вбачається, що сторони досягли будь-яких змін до договору в частині розміру орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та у подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №1917/1188/2012 (№826/1291/17)).

Суд першої інстанції залишив поза увагою, що правовідносини позивача із відповідачем є договірними, а не контролюючими. Також, позивачем не надано належних доводів та доказів на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов`язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі.

Розмір орендної плати за умовами пунктів 9, 10 договору оренди має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції, а нарахування орендної плати за спірний період із застосуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель є безпідставним, оскільки між сторонами не укладено додаткову угоду до договору оренди щодо перерахунку орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі.

Зміна нормативної грошової оцінки внаслідок індексації є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичної зміни умов договорів щодо розміру орендної плати.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено у постановах від 30.03.2018 у справі № 916/3236/16, від 01.10.2018 у справі № 916/3233/16, від 19.12.2019 у справі № 922/1137/19, від 16.03.2020 у справі № 922/1658/19.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що ПрАТ "Харківський ювелірний завод" є добросовісним орендарем, який своєчасно та у повному розмірі сплачував орендні платежі з урахуванням індексів інфляції за звітний місяць, а тому у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи дані ГУ ДФС у Харківській області "Інформація щодо декларування, сплати орендної плати за землю та наявної заборгованості в розрізі суб`єктів господарювання за період з 01.11.2016 - 01.12.2018 роки".

У зв`язку із вищевикладеним, та враховуючи відсутність у відповідача обов`язку сплачувати розмір орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, враховуючи здійснення відповідачем орендних платежів з урахуванням індексу інфляції, позовні вимоги Харківської міської ради є безпідставними та необґрунтованими. Оскаржуване рішення, прийняте господарським судом Харківської області від 12.03.2020 у справі № 922/3771/19 прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відповідача, Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод", м. Харків, підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2020 у справі № 922/3771/19 - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, необхідно здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, статтями 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод", м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2020 у справі № 922/3771/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2020 у справі № 922/3771/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ІКЮО 04059243) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківський ювелірний завод" (61010, м. Харків, пр. Гагаріна, 12, ІКЮО 00227258) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі - 10 849,00 грн.

Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.06.2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя А.М. Білецька

Суддя Л.Ф. Чернота