ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020м. ДніпроСправа № 904/1639/20

за позовом Приватного підприємства "Промелектромонтаж-Н", м. Київ

до Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 116 915,71 грн., пені у розмірі 17828,48 грн., 3% річних у розмірі 792,68 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Приватне підприємство "Промелектромонтаж-Н" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 116 915,71 грн., пені у розмірі 17828,48 грн., 3% річних у розмірі 792,68 грн.

Ухвалою суду від 30.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/1639/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Комунальним закладом "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради (надалі - замовник) та Приватним підприємством "Промелектромонтаж-Н" (надалі - підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт "Капітальний ремонт даху та спортзалу нового корпусу комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради" № 18/11-19 від 18.11.2019 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника у 2019 - 2020 роках виконати та здати йому в установлений договором підряду строк закінчені роботи, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт та передати затверджену в установленому порядку проектно - кошторисну документацію та прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, у період з листопада по грудень 2019 року виконав будівельні роботи загальною вартістю 160 417,84 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 29.11.2019 на суму 43 502,13 грн., № 2 від 29.11.2019 на суму 87 494,64 грн. та № 3 від 05.12.2019 на суму 29 421,07 грн.

На виконання умов договору, між сторонами були підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. Також підрядник виставив замовнику рахунки на оплату, зокрема, № 29/11 від 29.11.2019 на суму 87 494,64 грн. та № 05/12 від 05.12.2019 на суму 29 421,07 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата проводиться замовником по факту надходження бюджетних коштів у безготівковій формі шляхом перерахування на рохрахунковий рахунок підрядника після підписання сторонами акту виконаних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість і витрати форми КБ-3. Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше як 95% їх загальної вартості договірної ціни.

Кінцеві розрахунки здійснюються у п`ятиденний термін після надходження бюджетних коштів на розрахункові рахунки замовника, та після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт, та на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, та після видачі сертифіката.

Оплата за виконані роботи здійснюється на підставі рахунку та акту виконаних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість і витрати форми КБ-3, форма оплати безготівкова (п. 4.2 договору).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України (п. 4.3 договору).

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється з дати отримання замовником бюджетних коштів на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок (п. 4.4 договору).

Платіжним дорученням № 2 від 05.12.2019 на суму 43 502,13 грн. відповідач здійснив оплату робіт, виконаних згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 29.11.2019.

Позивач вказав, що через неоплату замовником решти вартості виконаних робіт, між сторонами була укладена угода від 25.02.2020 про розірвання договору.

Відповідно до ч. 3 такої угоди, зобов`язання, що виникли на підставі та в момент дії договору № 18/11-19 від 18.11.2019 та не припинились розірванням останнього, в т.ч. щодо здійснення оплати замовником за виконані підрядником роботи - виконуються не пізніше 3-х банківських днів від моменту надходження на рахунки замовника грошових коштів на проведення ремонтних робіт та робіт з капітального ремонту і будівництва.

Підрядником було направлено на адресу замовника претензію від 04.02.2020 з вимогою сплатити решту вартості виконаних робіт у розмірі 116 915,71 грн. в 10-ти денний строк з моменту отримання цієї претензії.

У відповіді на претензію № 2401-01 від 24.02.2020 відповідач вказав, що не може здійснити оплату виконаних робіт через несвоєчасність надходження та обмежені обсяги бюджетного фінансування.

Позивач зазначив, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив виконані роботи у розмірі 116 915,71 грн.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради утворилась заборгованість перед Приватним підприємством "Промелектромонтаж-Н" зі сплати суми основного боргу за актами № 2 від 29.11.2019 та № 3 від 05.12.2019 у розмірі 116 915,71 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано до сплати пеню у розмірі 17 828,48 грн. та 3% річних у розмірі 792,68 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач, 17.06.2020 надав на адресу суду письмові пояснення, у яких заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що, дійсно, у нього наявна заборгованість перед позивачем за договором про закупівлю робіт № 18/11-19 від 18.11.2019 у розмірі 116 915,71 грн. Разом з тим відповідач зазначив, що у нього відсутня можливість сплатити вказану заборгованість у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договором про закупівлю робіт "Капітальний ремонт даху та спортзалу нового корпусу комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради" № 18/11-19 від 18.11.2019 у розмірі 116915,71 грн., пені у розмірі 17828,48 грн., 3% річних у розмірі 792,68 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи були надані позивачем відповідачу послуги з ремонту, на яку суму; в які строки і якому розмірі виконані роботи мали бути оплачені), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи оплачена відповідачем вартість виконаних робіт), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи правильно позивачем здійснено розрахунки штрафних санкцій).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Комунальним закладом "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради (надалі - замовник) та Приватним підприємством "Промелектромонтаж-Н" (надалі - підрядник) було укладено договір про закупівлю робіт "Капітальний ремонт даху та спортзалу нового корпусу комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради" № 18/11-19 від 18.11.2019 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника у 2019 - 2020 роках виконати та здати йому в установлений договором підряду строк закінчені роботи, а замовник зобов`язується надати підряднику фронт робіт та передати затверджену в установленому порядку проектно - кошторисну документацію та прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що предмет договору: «Капітальний ремонт даху та спортзалу нового корпусу комунального закладу «Середня загальноосвітня школа № 9 м. Дніпродзержинська" Дніпродзержинської міської ради", адреса: вул. Долматова, 13, м. Кам`янське». Коригування № 2.

Кількість робіт, що надаються за цим договором визначені у дефектному акті, який додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, та у проектно - кошторисній документації.

Згідно з п. 3.2 договору, ціни на роботи визначені у договірній ціні та кошторисі, які є невід`ємною частиною договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, у період з листопада по грудень 2019 року виконав будівельні роботи загальною вартістю 160 417,84 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 29.11.2019 на суму 43 502,13 грн., № 2 від 29.11.2019 на суму 87 494,64 грн. та № 3 від 05.12.2019 на суму 29 421,07 грн.

На виконання умов договору, між сторонами були підписані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (том 1, а.с. 25 - 27).

Також підрядник виставив замовнику рахунки на оплату, зокрема, № 29/11 від 29.11.2019 на суму 87 494,64 грн. та № 05/12 від 05.12.2019 на суму 29 421,07 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата проводиться замовником по факту надходження бюджетних коштів у безготівковій формі шляхом перерахування на рохрахунковий рахунок підрядника після підписання сторонами акту виконаних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість і витрати форми КБ-3. Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше як 95% їх загальної вартості договірної ціни.

Кінцеві розрахунки здійснюються у п`ятиденний термін після надходження бюджетних коштів на розрахункові рахунки замовника, та після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт, та на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації, та після видачі сертифіката.

Оплата за виконані роботи здійснюється на підставі рахунку та акту виконаних робіт форми КБ-2В та довідок про вартість і витрати форми КБ-3, форма оплати безготівкова (п. 4.2 договору).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України (п. 4.3 договору).

У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється з дати отримання замовником бюджетних коштів на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок (п. 4.4 договору).

Платіжним дорученням № 2 від 05.12.2019 на суму 43 502,13 грн. відповідач здійснив оплату робіт, виконаних згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 29.11.2019.

Через неоплату замовником решти вартості виконаних робіт, між сторонами була укладена угода від 25.02.2020 про розірвання договору.

Відповідно до ч. 3 такої угоди, зобов`язання, що виникли на підставі та в момент дії договору № 18/11-19 від 18.11.2019 та не припинились розірванням останнього, в т.ч. щодо здійснення оплати замовником за виконані підрядником роботи - виконуються не пізніше 3-х банківських днів від моменту надходження на рахунки замовника грошових коштів на проведення ремонтних робіт та робіт з капітального ремонту і будівництва.

Слід зазначити, що отримання замовником бюджетних коштів не є подією, яка неминуче має настати. Відповідно до частини другої ст. 617 ЦК України та частини другої ст. 218 ГК України, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність необхідних бюджетних коштів або взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

За таких обставин, з урахуванням умов договору та додаткової угоди, в даному випадку кредитор має право вимагати виконання боржником грошового зобов`язання у будь-який час.

Так, підрядником було направлено на адресу замовника претензію від 04.02.2020 з вимогою сплатити решту вартості виконаних робіт у розмірі 116 915,71 грн. в 10-ти денний строк з моменту отримання цієї претензії.

Позивачем не було надано до суду доказів направлення та отримання відповідачем такої вимоги. За таких обставин, встановити точну дату отримання відповідачем претензії від 04.02.2020 про сплату заборгованості є неможливим.

Разом з цим, факт отримання замовником претензії від 04.02.2020 підтверджується відповіддю останнього на претензію № 2401-01 від 24.02.2020. А отже, вимога про сплату вартості виконаних робіт у розмірі 116 915,71 грн. була отримана боржником не пізніше 24.02.2020.

За таких обставин, відповідач мав сплатити вартість виконаних за актами № 2 від 29.11.2019 та № 3 від 05.12.2019 робіт у загальному розмірі 116 915,71 грн. не пізніше 05.03.2020.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив виконані роботи у встановлені строки у повному обсязі.

За таких обставин, у Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради утворилась заборгованість перед Приватним підприємством "Промелектромонтаж-Н" зі сплати суми основного боргу за актами № 2 від 29.11.2019 та № 3 від 05.12.2019 у розмірі 116 915,71 грн.

Наявність у відповідача вказаної заборгованості також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 03.02.2020, підписаним представниками сторін.

А отже, позовні вимоги Приватного підприємства "Промелектромонтаж-Н" про стягнення суми основного боргу у розмірі 116 915,71 грн. є обґрунтованими.

Пунктом 7.3 договору встановлено, що за порушення строків виконання договору, в межах грошового зобов`язання, стягується пеня в розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 7.3 договору позивач нарахував пеню за загальний період з 29.11.2019 по 21.02.2020 у розмірі 17 828,48 грн.

Перевіривши наданий розрахунок пені суд встановив, що позивачем при здійсненні такого розрахунку було неправильно визначено періоди нарахування пені.

Так, як встановлено судом вище, відповідач мав сплатити вартість виконаних за актами № 2 від 29.11.2019 та № 3 від 05.12.2019 робіт у загальному розмірі 116 915,71 грн. не пізніше 05.03.2020. А отже, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання відбулось 06.03.2020.

Позивачем, в свою чергу, не доведено наявність у відповідача простроченої заборгованості у період з 29.11.2019 по 21.02.2020.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Додатково слід зазначити, що розрахунок пені, наданий відповідачем, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, розрахунок пені позивачем виконано шляхом складення формул розрахунку пені та штрафу. Слід звернути увагу позивача на вимоги ст. 549 Цивільного кодексу України, за якими пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Тобто законодавчо встановлене визначення «пеня» не тотожне визначенню «штраф». Стягнення з відповідача штрафу може бути предметом судового розгляду. Разом з тим, позивачем у позові не заявлено вимоги про стягнення штрафу.

Також при розрахунку пені позивачем не було враховано, що, відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення будь-яких зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час прострочення.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між кредитором і боржником щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", статтею 3 якого передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення грошових зобов`язань за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства "Промелектромонтаж-Н" про стягнення суми пені у розмірі 17 828,48 грн. за загальний період з 29.11.2019 по 21.02.2020 не є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 792,68 грн. за загальний період з 29.11.2019 по 21.02.2020.

Як було вказано вище, позивачем не доведено наявність у відповідача простроченої заборгованості у період з 29.11.2019 по 21.02.2020, а відтак і правомірність нарахування штрафних санкцій за вказаний період.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного підприємства "Промелектромонтаж-Н" про стягнення суми 3% річних у розмірі 792,68 грн. за загальний період з 29.11.2019 по 21.02.2020 не є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 18/11-19 від 18.11.2019 з додатками (т. 1 а.с. 14 - 24), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (том. 1 а.с. 25 - 27), актами прийняття виконаних будівельних робіт № 1, № 2 та № 3 разом із підсумковими відомостями ресурсів та розрахунками загальновиробничих витрат (том 1, а.с. 28 - 57), рахунками № 29/11 від 29.11.2019 та №05/12 від 05.12.2019 (т. 1 а.с. 58 - 59), платіжним дорученням № 2 (том 1, а.с. 60), претензією від 04.02.2020 (т. 1 а.с. 61 - 63), актом звірки взаєморозрахунків станом на 03.02.2020 (т. 1 а.с. 64), додатковою угодою № 1 (т. 1 а.с. 65), повідомленням № 01-14/186 (т. 1 а.с. 66 - 68), угодою від 25.02.2020 (т. 1 а.с. 69), відповіддю на претензію від 24.02.2020 (т. 1 а.с. 70 - 71).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 116 915,71 грн.

У задоволенні вимог позивача про стягнення пені у розмірі 17 828,48 грн. та 3% річних у розмірі 792,68 грн. - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору розподіляються пропорційно задоволених позовних вимог.

ЩОДО ПОКЛАДЕННЯ НА ВІДПОВІДАЧА ВИТРАТ ПОЗИВАЧА НА ПРАВОВУ ДОПОМОГУ АДВОКАТА.

У позові позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 38 235 грн.

Вказані витрати, відповідно до додаткової угоди № 1 від 15.02.2020 до договору про надання правової допомоги, складаються з:

- 5 235 грн. - вивчення матеріалів справи;

- 16 500 грн. - досудове врегулювання спору (підготовка акту звіряння, листів та претензій, проекту додаткової угоди про розірвання договору тощо);

- 6 000 грн. - надання правової допомоги при зверненні до суду (складання позовної заяви, формування документів, розрахунок суми судового збору тощо);

- 10 500 грн. - безпосередня участь адвокатів в судовому розгляді під час вирішення спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначене загальне правило розподілу судових витрат. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суду надано право з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019.

На підтвердження надання Адвокатським об`єднанням «Абсолют» адвокатських послуг при розгляді справи № 904/1639/20, заявником надано: договір про надання правової допомоги № 130120/1 від 13.01.2020, додаткову угоду № 1 від 15.02.2020, платіжне доручення № 117 від 19.03.2020 на суму 38 235 грн. та акт приймання - передачі наданих юридичних послуг № 110320/1 від 11.03.2020.

Відповідно до акту приймання - передачі наданих юридичних послуг № 110320/1 від 11.03.2020, Адвокатським об`єднанням «Абсолют» були надані Приватному підприємству "Промелектромонтаж-Н" послуги на загальну суму 27 735 грн., що складаються з:

- 5 235 грн. - вивчення матеріалів справи;

- 16 500 грн. - досудове врегулювання спору (підготовка акту звіряння, листів та претензій, проекту додаткової угоди про розірвання договору тощо);

- 6 000 грн. - надання правової допомоги при зверненні до суду (складання позовної заяви, формування документів, розрахунок суми судового збору тощо).

З урахуванням часткової відмови у позові, розмір витрат на правову допомогу (у межах фактично наданих адвокатом послуг на суму 27 735 грн.), пропорційний задоволених позовних вимог, становить 23 924,54 грн.

У даному випадку, розмір витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 23 924,54 грн. явно непропорційний до розміру задоволених позовних вимог. Адже розмір витрат на правову допомогу становить більш ніж 20% розміру задоволених позовних вимог.

В ухвалі про відкриття провадження у справі судом було встановлено, що ця справа є малозначною, оскільки, зокрема, позовні вимоги ґрунтуються на неоплаті відповідачем товару, поставленого лише за двома рахунками.

При цьому слід зазначити, що судом задоволено лише вимоги позивача про стягнення суми основного боргу. Ці вимоги не вимагають здійснення жодних складних розрахунків. Усі ж розрахунки штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, суд визнав необґрунтованими та такими, що суперечать приписам чинного законодавства.

Крім того, результат вирішення даної справи не впливає на репутацію сторін та не викликав публічного інтересу.

За таких обставин, заяву позивача про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката слід задовольнити частково. А саме покласти на відповідача витрати позивача на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

У задоволенні заяви позивача у частині покладення на відповідача решти витрат на правову допомогу - слід відмовити.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа № 9" Кам`янської міської ради (місцезнаходження: 51911, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Долматова, 13; ідентифікаційний код: 23642273) на користь Приватного підприємства "Промелектромонтаж-Н" (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Польова, 21; ідентифікаційний код: 36181526) суму основного боргу у розмірі 116 915,71 грн., витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 813,21 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 17828,48 грн. та 3% річних у розмірі 792,68 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 22.06.2020.

Суддя М.О. Ніколенко