ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" червня 2020 р. Справа № 924/1317/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., при секретарі судового засідання Мазій І.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", Хмельницька область Дунаєвецький район, смт. Дунаївці

до Приватного підприємства "За колос", м. Хмельницький

про вилучення 80 тонн пшениці 6-го класу вартістю 336 000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Антал В.І. - за довіреністю №1 від 01.07.2019р.;

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 22.06.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

17.12.2019р. до суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" до Приватного підприємства "За колос" про вилучення 80 тонн пшениці 6-го класу вартістю 336 000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019р. вказану позовну заяву передано на розгляд судді Грамчуку І.В.

Згідно ухвали суду від 18.12.2019р. позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 08.01.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.02.2020р.

Ухвалою суду від 11.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 10.03.2020р.

Ухвалою суду від 10.03.2020р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.04.2020р.

Ухвалою суду від 07.04.2020р. відкладено підготовче засідання у зв`язку із карантином на 21.05.2020р.

Ухвалою від 21.05.2020р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 22.06.2020р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся до суду із позовом про вилучення у Приватного підприємства "За колос" на користь Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" 80 тонн пшениці 6-го класу вартістю 336 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" та ПП "За колос" було укладено договір позички №П2 від 25.05.2016р., згідно умов якого позичкодавець передає з метою освіження у безоплатне користування позичальнику пшеницю 6-го класу у кількості 80 тонн. Позика повинна бути повернута до 31.12.2016р. шляхом передавання пшениці 6-го класу урожаю 2016 року у власність позичкодавця.

Відповідно до вказаного договору позивач передав відповідачу протягом 2016 року пшеницю 6-го класу у кількості 80 тонн, що підтверджує товарно-транспортною накладною №000393 від 31.05.2016р., наказом №3/114 від 31.05.2016р., довіреністю №56 від 31.05.2016р., товарно-транспортною накладною №000585 від 21.07.2016р., наказом №3/3 від 21.07.2016р., довіреністю №64 від 21.07.2016р., товарно-транспортною накладною №000717 від 09.08.2016р., наказом №3/31 від 09.08.2016р., довіреністю №92 від 08.08.2016р.

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, в добровільному порядку позичку не повернув.

Попри те, що укладений між сторонами договір позички №П2 від 25.05.2016р. визначений сторонами як позичка, однак, зважаючи, що за вказаним договором було передано речі, визначені родовими ознаками, позивач вважає, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором позики.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив, в судові засідання не з`являвся, представника не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Так, повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвали - повідомлення. Ухвали направлялися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є його юридичною адресою, однак були повернуті відділенням поштового зв`язку із відміткою "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Матеріали справи містять договір позички №П2 від 25.05.2016р., укладений між Приватним підприємством "За колос" (позичальник) та Державним підприємством "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" (позичкодавець).

Відповідно до умов вказаного договору позичкодавець з метою освіження зерна передав у безоплатне користування пшеницю 6-го класу (позичка) в кількості 80 тонн на строк до 31 грудня 2016 року, а позичальник зобов`язався повернути позичку шляхом передачі позичкодавцю зерно пшениці 6-го класу урожаю 2016 року в тій же кількості після закінчення строку, встановленого в договорі (п.п. 1.1., 2.1., 3.1. договору).

Згідно з п. 6.1. цей договір набуває чинності з моменту надання позичкодавцем позички позичальнику та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Позивачем до матеріалів справи долучено товарно-транспортні накладні №000393 від 31.05.2016р., №000585 від 21.07.2016р., №000717 від 09.08.2016р., з яких вбачається, що вантажовідправником - ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" надано для перевезення вантажоодержувачу - ПП "За колос" пшеницю 6-го класу у кількості 30 тонн, 20 тонн, 21,580 тонн відповідно. Вказані товарно-транспортні накладні підписані та скріплені печаткою Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів".

Крім того, матеріали справи містять накази №3/114 від 31.05.2016р., №3/3 від 21.07.2016р., №3/31 від 09.08.2016р. Держаного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" про відпуск Приватному підприємству "За колос" пшениці 6-го класу масою 30 т, 20 т, 21,580 т відповідно.

Також позивачем додано до матеріалів справи довіреності №56 від 31.05.2016р., №64 від 21.07.2016р., №92 від 08.08.2016р., видані ОСОБА_1 , на отримання пшениці масою 80 тонн, 20 тонн та 25 тонн відповідно. Довіреності підписані та скріплені печаткою Приватного підприємства "За колос".

Згідно довідки ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" №676 від 28.11.2019р. станом на 28.11.2019р. вартість пшениці 6-го класу становить 4 200 гривень за тонну.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши додані докази та давши їм оцінку в сукупності, суд приймаємо уваги наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 та ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним сином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до ст. 827 ЦК України, за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків (ст. 836 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання договору позички №П2 від 25.05.2016р. передав відповідачу згідно товарно-транспортної накладної №000393 від 31.05.2016р. позивачем передано відповідачу пшеницю масою 30 т за довіреністю серії №3/114 №56 від 31.05.2016р., згідно товарно-транспортної накладної №000585 від 21.07.2016р. пшеницю масою 20 т за довіреністю серії №3/3 №64 від 21.07.2016р., згідно товарно-транспортної накладної №000717 від 09.08.2016р. пшеницю масою 21,580 т за довіреністю №92 від 08.08.2016р.

Тобто, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами передачу відповідачу пшениці загальною масою 71,580 тонн.

Проте, на момент прийняття рішення відповідач свої зобов`язання перед позивачем з повернення 71,580 тонн пшениці 6-го класу не виконав.

Враховуючи викладене вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами в частині повернення 71,580 т пшениці, тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

В останній частині вимог, а саме поверненні Державному підприємству "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" решти 8,420 т пшениці слід відмовити.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України). Статями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 20, 24, 74, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", Хмельницька область Дунаєвецький район смт. Дунаївці до Приватного підприємства "За колос", м. Хмельницький про вилучення 80 тонн пшениці 6-го класу вартістю 336 000,00 грн. задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне підприємство "За колос" (м. Хмельницький, пров. Проїзний, буд. 10, офіс 427, ідентифікаційний код 32342665) повернути Державному підприємству "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" (Хмельницька обл., Дунаєвецький район, смт. Дунаївці, вул. Лермонтова, буд. 1, ідентифікаційний код 00952485) 71,580 тонн пшениці.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "За колос" (м. Хмельницький, пров. Проїзний, буд. 10, офіс 427, ідентифікаційний код 32342665) на користь Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" (Хмельницька обл., Дунаєвецький район, смт. Дунаївці, вул. Лермонтова, буд. 1, ідентифікаційний код 00952485) 4 509,54 грн. (чотири тисячі п`ятсот дев`ять гривень 54 коп.) сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку визначеному ст. 257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 22.06.2020р.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу ( 32413, Хмельницька обл., Дунаєвецький район, смт. Дунаївці, вул. Лермонтова, буд. 1 ); 3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, пров. Проїзний, буд. 10, офіс 427).

Надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.