РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2020Справа № 910/604/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Данилової М.В. при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (вул.Андріївська, 4, м. Київ, 04070)

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРК СЕРВІС» (вул. Мельникова, буд. 12, м. Київ, 04050);

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. Приватний нотаріус КМНО Гамаль І.М.;

2. Приватний виконавець ВО м. Києва Солонько М.М.

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача - Майорова О.І.;

від відповідача-1 - не з`явилися;

від відповідача-2 - Сидоренко В.А., адвокат;

від третіх осіб - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16 січня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (позивач) надійшла позовна заява №КНО-6.1.1.4/2 від 13.01.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс» та ОСОБА_1 (відповідачі) про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання банківських послуг № МБ-ГЛ-КІЕ-2010 від 27.12.2018р. солідарно на суму в розмірі 344 020, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач-1 належним чином не виконує умови генерального договору про надання банківських послуг та не повернув позивачу грошові кошти у встановлений договором строк, внаслідок чого у відповідача-1 виникла заборгованість, що й призвело позивача звернутися до суду для захисту свого порушеного права, в свою чергу відповідач-2 є поручителем відповідача-1 перед позивачем відповідно до договору поруки № МБ-П-КІЕ-2010/4 від 27.12.2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/604/20 здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2020 року.

В підготовчому засіданні 26.02.2020 року було оголошено перерву на 25.03.2020 року.

Підготовче засідання 25.03.2020 року не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2020 року підготовче засідання по справі було призначено на 22.04.2020 року.

В підготовчому засіданні 22.04.2020 року було оголошено перерву на 07.05.2020 року.

В підготовчому засіданні 07.05.2020 року було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 1. Приватного нотаріуса КМНО Гамаль І.М. (01015, м. Київ, вул. Московська, 43/11); 2 Приватного виконавця ВО м. Києва Солонька М.М.(03035, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, буд 2, оф. 401), продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 27.05.2020 року.

В підготовчому засіданні 27.05.2020 року було витребувано докази у AT "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", Приватного нотаріуса КМНО Гамаль І.М., Приватного виконавця ВО м. Києва Солонька М.М., підготовче засідання відкладено на 03.06.2020 року.

03.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.06.2020 року.

09.06.2020 року від третьої особи Солонька М.М. надійшли пояснення.

В судовому засіданні 17.06.2020 року були присутні представник позивача та відповідача 2 ОСОБА_1 . Представники інших учасників справи в судове засідання не з`явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРК СЕРВІС» був укладений Генеральний договір про надання банківських послуг № МБ-ГЛ-КІЕ- 2010 від 27.12.2018 року (далі - Генеральний договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику банківські послуги, а Позичальник зобов`язався прийняти банківські послуги та належним чином виконати зобов`язання, що встановлені в Генеральному договорі відносно таких банківських послуг, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківських послуг.

В забезпечення виконання Боржником зобов`язань за Генеральним договором, між Банком та громадянином України ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № МБ-П-КІЕ-2010/4 від 27.12.2018 року (надалі - Договір поруки), згідно з яким Пазюра О .І. поручився перед Банком за виконання Позичальником зобов`язань, передбачених Генеральним договором.

Генеральним договором встановлені взаємні права і обов`язки сторін.

Згідно зі статтею 1 Генерального договору, банк був зобов`язаний надати Позичальнику банківські послуги в межах Генерального ліміту, згідно із Заявами про надання банківських послуг відповідно до умов цього договору.

Відповідно до розділу Генерального договору «ТЕРМІНИ» - «Банківська послуга», це всі та/або будь-яка послуга Банку, надана за Заявою про надання банківської послуги відповідно до умов цього Договору. До банківських послуг, зокрема, належить надання Банком кредитних ліній, кредитів з графіком погашення та овердрафтів.

Під терміном «Овердрафт» розуміється банківська послуга, відповідно до якої банк надає Клієнту кредит частинами, кожна з яких надається шляхом сплати розрахункових документів Клієнта на суму, що перевищує Кредитовий залишок, з утворенням Дебетового залишку в межах Ліміту Овердрафту.

«Ліміт Овердрафту» означає розмір ліміту Банківської послуги Овердрафт, яким встановлюється допустимий дебетовий залишок на поточному рахунку, який визначається відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.3 ст.1 Генерального договору, надання Банківських послуг за цим Договором здійснюється в межах Генерального ліміту, визначеного в п. А10 Преамбули, а детальні умови відповідних видів банківських послуг узгоджуються Сторонами в статтях 9-11 цього Договору та в Заявах про надання банківських послуг, про що зазначено в п. 1.4. ст.1 генерального договору, та в Заявах про зміну умов наданої банківської послуги.

Судом встановлено, що банк надав ТОВ «ПАРК СЕРВІС», згідно з Заявою про надання банківської послуги - Овердрафту № МГ-ГЛ-КІЕ-2010/ОВ1 від 27.12.2018 р. (з урахуванням Заяви про зміну умов наданої банківської послуги - Овердрафту № МГ-ГЛ- КІЕ-20Ю/ОВ1 від 27.12.2018 р. від 03.07.2019 року), грошові кошти в межах ліміту Овердрафту у розмірі 327 000,00 гривень, що підтверджується випискою за особовим рахунком.

Відповідно до п. 1.1. ст. 1 Генерального договору, Позичальник зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі відносно таких банківських послуг, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківських послуг.

Позивач стверджує, що починаючи з 26.09.2019 року ТОВ «ПАРК СЕРВІС» не сплачує проценти за користування кредитом, та станом на 06.11.2019 року (включно) прострочена заборгованість ТОВ «ПАРК СЕРВІС» перед Банком за процентами за користування овердрафтом за Генеральним договором складала 13 148,64 гривень.

Також позивач зазначає, що з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Банку стало відомо про зміну учасників ТОВ «ПАРК СЕРВІС» та його місцезнаходження: єдиним засновником (кінцевим бенефіціарним власником) Позичальника виступав ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який є поручителем за зобов`язаннями Боржника за Генеральним договором. Однак, з жовтня 2019 року згідно витягу з ЄДРЮО, ФОП та ГФ єдиним засновником (кінцевим бенефіціарним власником) Позичальника став ОСОБА_2 , адреса засновника: АДРЕСА_2 (УЗБЕКИСТАН).

Позивач стверджує, що зміни у складі учасників ТОВ «ПАРК СЕРВІС», в порушення умов Генерального договору, не були погоджені з Банком.

Згідно з Заявою про зміну умов наданої банківської послуги - Овердрафту № МБ-ГЛ-КІЕ- 20Ю/ОВІ від 03 липня 2019 року, Позичальнику встановлений ліміт кредитування строком до 25 грудня 2019 року.

Пунктами 3.1.1, 3.1.9 та 3.3 Генерального договору встановлено, що «несплата Клієнтом будь- якої суми, що належить до оплати на користь Банку згідно з цим договором, у передбачений ним строк, та/або невиконання або неналежне виконання будь-яких інших обов`язків за цим Договором та/або обов`язків за Угодами про забезпечення та/або за іншими угодами, укладеними між Сторонами; фінансовий стан Клієнта погіршиться таким чином, що поставить під сумнів можливість належного виконання ним взятих на себе зобов`язань згідно цього Договору; а також, будь-які письмово не погоджені з Банком зміни у складі учасників/акціонерів Клієнта та/або підприємств, що входять до складу групи Клієнта (за наявності), або будь-які події/дії, що передують таким змінам та/або фактично здійснюють зміну учасників/акціонерів, а також перерозподіл часток/акцій між учасниками /акціонерами Клієнта та/або підприємств, що входять до складу групи Клієнта (за наявності), у випадку, якщо вищевказані зміни та події /дії призведуть до переходу права власності на частки/акції Клієнта до третіх осіб(які не є пов`язаними особами Клієнта) в обсязі, що дорівнює або перевищує 10% статутного капіталу Клієнта», є несприятливою подією, у разі настання якої Банк набуває право вимагати від Позичальника дострокового повернення виданих Позичальнику кредитів, а Позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 5.1., п. 5.5. цього договору та положення відповідних Заяв про надання банківських послуг (Заяви про зміну умов наданої банківської послуги), виконати таку вимогу Банку і повернути отримані кредити в повному обсязі разом із платою за кредити і штрафними санкціями, що підлягають сплаті Позичальником на користь Банку згідно цього Договору, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач 11.11.2019 року направив Позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту за вих. № КНО-61.1.4/Ю9 від 07 листопада 2019 року.

Відповідно до приписів п. 14.1. Генерального договору будь - які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з цим договором (за виключенням електронних повідомлень), повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією Стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому Договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої Сторони, виключно у разі укладення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими Клієнтом на сьомий календарний день з дати реєстрації Кредитором рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому Клієнт несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення Клієнту, зазначений в повідомленнях та/або документах.

Таким чином, згідно з п. 14.1. Генерального договору вказана вимога вважається отриманою Позичальником 18.11.2019 р., а строк виконання вимоги щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі сплив 21.11.2019р.

Позивач наголошує на тому, що Відповідач 1 ТОВ «ПАРК СЕРВІС» вимогу не виконав, заборгованість в передбачений вимогою строк не погасив. Отже, починаючи з 22.11.2019 року у Позичальника виник обов`язок повернути весь отриманий кредит разом із платою процентів за користування кредитними коштами і штрафними санкціями.

Відповідач 1 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Стосовно порушень умов договору поруки суд зазначає таке.

Відповідно до умов пункту 1.2 статті 1 Договору поруки, Відповідач 2 ОСОБА_1 відповідає перед Позивачем за виконання зобов`язань Позичальника в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, витрат кредитора.

У разі порушення Боржником зобов`язань, що випливають з Генерального договору, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від Боржника і Поручителя разом так і від кожного окремо (п. 1.3 Договору поруки).

Стаття 553 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 554 Цивільного кодексу України правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників.

Згідно п. 3.1. Договору поруки встановлено: «У разі порушення зобов`язання боржником кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або неповну його частину). Кредитор не зобов`язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов`язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, вказану в такій вимозі, без будь - яких застережень, умови чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів».

Відповідно до п. 3.2 Договору поруки: «Поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу Кредитора в повному обсязі не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання такої вимоги».

Суд встановив, що Банк 27.11.2019 року направив Поручителю вимогу за вих. № КНО-61.1.4/114 від 26.11.2019 року щодо виконання зобов`язань за договором поруки.

Відповідно до приписів п. 7.3 Договору поруки, будь - які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з цим договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу Сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією Стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому Договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої Сторони, виключно у разі укладення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими Поручителем на сьомий календарний день з дати реєстрації Кредитором рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому Поручитель несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення Поручителю, зазначений в повідомленнях та/або документах.

Таким чином, на думку позивача, вказана вимога вважається отриманою Поручителем 04.12.2019 р., а строк виконання вимоги щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі сплив 09.12.2019 р.

Відповідач 2 ОСОБА_1 проти позову заперечував з огляду на те, що на думку відповідача 2, він не порушив вимог Договору поруки, оскільки він не отримував жодної вимоги про сплату грошових коштів, а також вказав, що нотаріусом КМНО Гамаль І.М. було здійснено виконавчий напис, відповідно до якого підлягає стягненню з ТОВ «ПАРК СЕРВІС» заборгованість перед баком. Відповідач 2 також вказав, що позивач звернувся до приватного виконавця ВО м. Києва Солонька М.М.

В своїх пояснення третя особа приватний виконавець ВО м. Києва Солонько М.М. зазначив, що в його провадженні перебуває виконавче провадження №60752222 від 29.11.2019 року з примусового виконання виконавчого напису №6179 від 26.11.2019 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. Було здійснено ряд виконавчих дій, проте станом на 09.06.2020 року триває стягнення і заборгованість в рамках виконавчого провадження не стягувалась.

Відповідно до пункту 1 статті 1048 Цивільного кодексу України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила статті 1048 Цивільного кодексу України поширюються й на кредитний договір (пункт 2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені Генеральним договором:

п.4.4.2. - Проценти за користування Банківськими послугами нараховуються у відсотках річних із розрахунку 365 днів на рік, на підставі стандартної процентної ставки, зазначеної у Заяві від 03 липня 2019 року про зміну умов наданої Банківської послуги - Овердрафту № МБ-ГЛ-КІЕ-20Ю/ОВІ від 27.12.2018р.

п.4.4.3. - Проценти нараховуються Банком щоденно на фактичну суму заборгованості і за весь час користування кредитом.

Період нарахування процентів складає календарне число днів.

Датою закінчення періоду нарахування процентів є перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (без його урахування) або день, що передую даті повернення кредиту, а початком - дата надання кредиту та/або перший банківський день після 24 (двадцять четвертого) числа місяця (з його урахуванням).

Закінчення строку кредитування не звільняє Позичальника від обов`язку сплачувати проценти за користування кредитом за весь час прострочення погашення заборгованості.

п.4.4.4. - Нараховані проценти повинні сплачуватися Позичальником щомісячно не пізніше 1 (одного) Банківського дня, наступного за 24 (двадцять четвертим) числом кожного місяця за відповідний період.

Позивач вказує, що проценти, нараховані з дати видачі кредиту по 26.08.2019р. (включно), погашені Позичальником в повному обсязі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки.

Порушення зобов`язань, як зазначено у пункті 2 статті 193, пункті 1 статті 216 Господарського кодексу України, є підставою для застосування до винної особи господарських санкцій, передбачених цим кодексом (в тому числі, сплата штрафних санкцій - пункт 2 статті 217 Господарського кодексу України), іншими законами або договором.

Пунктом 13.2 Генерального договору передбачено, що в разі порушення Клієнтом строків виконання будь-якого з грошових зобов`язань Банк нараховує, а Клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Порушення зобов`язань, як зазначено у пункті 2 статті 193, пункті 1 статті 216 Господарського кодексу України, є підставою для застосування до винної особи господарських санкцій, передбачених цим кодексом (в тому числі, сплата штрафних санкцій - пункт 2 статті 217 Господарського кодексу України), іншими законами або договором.

Пунктом 13.2 Генерального договору передбачено, що в разі порушення Клієнтом строків виконання будь-якого з грошових зобов`язань Банк нараховує, а Клієнт зобов`язаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Згідно з п.п. 13.3. Генерального договору у випадку невиконання чи неналежного виконання з будь-яких підстав Позичальником зобов`язання, встановленого п.8.3.9 Генерального договору, Банк має право стягнути, а Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Банку штраф у розмірі 0,25% (нуль цілих двадцять п`ять сотих процентів) від розміру фактичної заборгованості Позичальника за кожен випадок невиконання зазначеного зобов`язання.

Пунктом 8.3.9. Генерального договору передбачено, що протягом строку дії Генерального договору, починаючи з дати набрання чинності бізнес-зобов`язання, визначеної в п. А. 15 Преамбули, кожні 3 (три) місяці, з першого дня першого календарного місяці по останній день третього календарного місяці дії цього зобов`язання, забезпечувати чисті надходження грошових коштів на всі поточні рахунки, відкриті Клієнтом в Банку, а також кошів, що надійшли на рахунок погашення заборгованості за факторингом в будь-якій валюті в обсязі, визначеному у відповідності до п. А16 Преамбули.

Відповідно до умов абз. З та 4 пункту 8.3.9. Генерального договору у випадку встановлення мінімального обсягу чистих надходжень часткою від загального обсягу чистих надходжень контроль за виконанням зазначеного зобов`язання на підставі довідки Клієнта, яку він зобов`язаний надавати не пізніше 10 (десятого) числа календарного місяця, наступного за кожним третім місяцем дії зобов`язання надання Банку. Довідка складається за зразком наведеним у Додатку № 5 до Генерального договору, та має бути належним чином засвідчена печаткою (за наявності) та підписом керівника та головного бухгалтера Клієнта. Ненадання або несвоєчасне надання зазначеної довідки Клієнтом вважається порушенням зобов`язань, визначених цим пунктом договору.

Отже, починаючи з 01.04.2019 року (згідно п. А. 15 Преамбули Генерального договору датою набрання чинності бізнес-зобов`язання - 01 квітня 2019 року) Відповідач 1 зобов`язаний кожні три місяці надавати Банку відповідну Довідку не пізніше 10 (десятого) числа календарного місяця, наступного за кожним третім місяцем дії зобов`язання.

Однак, вказані зобов`язання Відповідач 1 не виконав, довідку щодо обсягу операцій щодо моніторингу зобов`язань за Генеральним договором до 10.07.2019 року та до 10.10.2019 року в Банк не подав.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням п.8.3.9 Генерального договору, а саме не подання Відповідачем 1 довідки Банку щодо обсягу операцій щодо моніторингу зобов`язань за Генеральним договором (до 10.07.2019 року та до 10.10.2019 року), загальна непогашена заборгованість за сумами штрафу згідно п. 13.3. Генерального договору станом на 19.12.2019р. склала 1 828,99 грн.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Стаття 554 ЦК України встановлює відповідальність поручителя перед кредитором боржника за порушення зобов`язання боржником. Так, визначено, що правовим наслідком порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, є відповідальність боржника і поручителя перед кредитором як солідарних боржників.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За загальним правилом, на особу покладається обов`язок вжити всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання взятого на себе зобов`язання (абзац 2 частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України). Неналежне ставлення до виконання цього обов`язку свідчить про вину особи, яка є безумовною підставою для відповідальності за порушення зобов`язання.

Cтаттею 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України, крім обов`язку належного виконання зобов`язання, встановлює також принцип своєчасності його виконання: згідно з частиною 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд вважає за необхідне зазначити, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. (Постанова ВСКЦС від 10.04.2019 року у справі №201/11696/16ц).

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису лише підтверджує право стягувача на отримання боргу, однак не позбавляє стягувача звернутись до суду за захистом своїх прав.

За приписами ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 55, 124, 129, 130 Конституції України кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, що не заборонений законом.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Ст. 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону

Згідно п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З огляду на вищенаведене, позивач має право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Судом встановлено, що відповідачем 1 ТОВ «ПАРК СЕРВІС» було порушено умови Генерального договору шляхом несплати кредиту, а відповідачем 2 ОСОБА_1 порушено умови договору поруки, оскільки на вимогу банку не було сплачено кошти. Договором поруки, а саме п. 1.3 передбачено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, тому суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі солідарно з відповідача 1 та відповідача 2.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги ненадання відповідачами доказів на спростування обставин доведених позивачем, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що правомірно заявлені, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись cт. ст. 16, 509, 524, 530, 536, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, cт.ст. 173, 175, 193, 216, 217, 225 ГК України, cт. ст. 2, 162, 165, 247, 248 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Стягнути солідарно з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРК СЕРВІС» (місце реєстрації: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) заборгованість за Генеральним договором про надання банківських послуг № МБ-ГЛ-КІЕ-2010 від 27.12.2018 року (з урахуванням всіх змін і доповнень) та Договором поруки № МБ-П-КІЕ-2010/4 від 27.12.2018 року 344 020,29 грн., з яких: заборгованість за простроченою сумою кредиту - 307 596,96 грн.; заборгованість за простроченими процентами за користуванням кредитом - 26 598,66 грн.; заборгованість за пенею за порушення строків сплати суми кредиту - 7 995,68 грн.; заборгованість за сумою штрафу за порушення умов Генерального договору - 1 828,99 грн.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПАРК СЕРВІС» (місце реєстрації: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) судовий збір у сумі 2580, 15 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ) судовий збір у сумі 2580, 15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.06.2020 р.

Суддя М.В. Данилова