ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.06.2020 справа № 908/1543/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ідентифікаційний код 40545596), подану представником заявника Брусняк Людмилою Анатоліївною (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Павлюс Андрія Віталійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2242,72 грн. грошової заборгованості за договором №3327/2016/11/нж від 26.10.2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 18.06.2020 надійшла заява № 33 від 18.03.2020 комунального підприємства "Наше місто" Запорізької міської ради, подана представником заявника Брусняк Людмилою Анатоліївною , про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної особи-підприємця Павлюс Андрія Віталійовича 2242,72 грн. грошової заборгованості за договором №3327/2016/11/нж від 26.10.2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за листопад 2017 року (нарахування за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2020 вказану заяву передано для розгляду судді Левкут В.В.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, згідно з вимогами п. п. 4, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту поданої комунальним підприємством "Наше місто" Запорізької міської ради заяви вбачається, що стягувач просить стягнути з боржника ФОП Павлюс Андрія Віталійовича 2242,72 грн. заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за листопад 2017 року (виставлена сума за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року).

На підтвердження виникнення заборгованості заявник надав договір №3327/2016/11/нж від 26.10.2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також розрахунок основного боргу.

Разом з тим, суд зазначає, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до неї документами.

З розрахунку заборгованості (підписаного головним бухгалтером підприємства), яким, згідно змісту заяви, заявником підтверджується заявлена до стягнення сума боргу (2242,72 грн. станом на 01.03.2020), вбачається: період нарахування - листопад 2017 (нарахування за період вересень 2016 - жовтень 2017) в загальній сумі 2929,09 грн., при цьому за листопад 2017 проведено коригування за вересень 2016-жовтень 2017 на суму -686,37 грн., вказану суму не підтверджено документально та не розшифровано, не надано письмові пояснення та докази щодо коригування суми.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Павлюс Андрія Віталійовича 2242,72 грн. грошової заборгованості за договором №3327/2016/11/нж від 26.10.2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити комунальному підприємству "Наше місто" Запорізької міської ради (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А, ідентифікаційний код 40545596) у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Павлюс Андрія Віталійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2242,72 грн. грошової заборгованості за договором №3327/2016/11/нж від 26.10.2017 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/fair/sud5009/. Електронна адреса господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала підписана 23.06.2020.

Суддя В.В. Левкут