ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2020 р.Справа № 922/2776/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши заяву ТОВ "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр технічної фізики" (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Шолуденка, 19-Д, корп. 34)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково- виробничий центр європейські технології машинобудування" (61017, м. Харків, Велика Панасівська, 101, корпус В-2, кімната 1-2)
про за участю представників: розірвання договору та стягнення 79838,06 грн.
стягувача - не з`явився

боржника (заявника) - Осєтров В.М., довіреність № 14 від 01.06.2020,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2020 на розгляд Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557).

Вказану заяву було передано судді Присяжнюку О. О. у зв`язку з відпусткою судді Жиляєва Є. М. відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Враховуючи відсутність справи, суддею Присяжнюком О. О. відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви до повернення матеріалів справи з Верховного Суду, про що заявника повідомлено листом господарського суду Харківської області від 04.06.2020.

Враховуючи повернення справи до господарського суду Харківської області та наявність основного судді по справі в день повернення справи, відповідно до вимог п.6.16 Засад використання Автоматизованої системи документообігу суду здійснено повторний автоматизований розподіл вищевказаної заяви.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 10.06.2020, заяву ТОВ "Науково-виробничого центру європейські технології машинобудування" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557) передано для розгляду судді Жиляєву Є.М.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2020 прийнято заяву до розгляду, та її розгляд призначено у судовому засіданні на 22.06.2020 р. о 15:30.

19.06.2020 через загальний відділ діловодства суду від стягувача надійшли заперечення (вх. № 13938), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

22.06.2020 через загальний відділ діловодства суду від боржника надійшли додаткові пояснення (вх. № 14122), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

В судове засідання 22.06.2020 представник боржника з`явився та повністю підтримав вимоги заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557) з урахуванням додаткових пояснень (вх. № 14122), просив заяву задовольнити та відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 на період дії обмежувальних карантинних заходів в країні.

В судове засідання 22.06.2020 представник стягувача не з`явився. У поданих запереченнях (вх. № 13938 від 19.06.20) просить розгляд заяви здійснювати без участі представника стягувача.

Розглянувши заяву ТОВ "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява та заперечення стягувача проти неї, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" вказує на запровадження карантинних заходів та просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 на строк до закінчення карантину.

Зокрема, заявник зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 20 травня 2020 №392, продовжено до 31.07.2020 на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

З урахуванням викладених обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 на строк до закінчення карантину.

Так, статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

З підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану.

При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

У даному разі стягувач заперечує проти задоволення заяви боржника про відстрочку виконання рішення. У своїх запереченнях стягувачем наголошено про те, що карантинні обмеження не діють підстав для задоволення заяви боржника, а постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392 не вводила заборони для роботи підприємств промисловості, до яких відноситься відповідач.

Також, стягувачем наголошено, що у поданій заяві стягучаем не вказаного головного - яким чином безпосередньо постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. №392 робить неможливим виконання рішення Господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19. Нестача обігових коштів у боржника не визнається Законом як обставина, яка унеможливлює виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд відзначає, що вказані Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" у заяві обставини не підтверджують факту гарантованого надходження до заявника грошових коштів у строк, вказаний у заяві (після закінчення карантину) про розстрочку виконання рішення у даній справі.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України вимагає наявність конкретних обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Натомість у даному разі вказана заявником обставина не є виключними та такими, що не унеможливлюють виконання рішення.

При цьому, твердження заявника про скрутне матеріальне становище не є тими обставинами, з якими приписи ст. 331 Господарського процесуального кодексу України пов`язують можливість надання розстрочки, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання.

Європейський суд з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (заява № 22774/93) наголосив, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні (див., mutatis mutandis, рішення у згадуваній вище справі Горнсбі, с. 510, п. 40). Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, заява ТОВ "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Науково-виробничий центр європейські технології машинобудування" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2019 по справі №922/2776/19 (вх. №12557).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 23.06.2020 р.

Суддя Є.М. Жиляєв