ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/183/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕШТ", м. Кривий Ріг
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтаресурс Черкаси", м.Харків
про стягнення 612 603,58 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕШТ", м. Кривий Ріг звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтаресурс Черкаси", м. Харків заборгованість за договором купівлі - продажу №КП15-36 від 12.01.15р., яка відступлена по договору відступлення права вимоги №У-01/08-16 від 01.08.16р. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 28.01.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "17" лютого 2020 р. о 12:15 год.

Протокольною ухвалою від 17.02.20р. відкладено підготовче засідання на 09.04.20р. о 10:00 год.

Підготовче засідання продовжено на 30 днів по 27.04.20р.

Ухвалою суду від 09.04.20р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "12" травня 2020 р. о 10:00 год.

12.05.20р. від позивача надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 12.05.20р. заяву позивача про розгляд справи без участі їх уповноваженого представника, яка надійшла до суду 12.05.20р., задоволено. Продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Судове засідання відкладено на "11" червня 2020 р. о 14:00 год.

Представник позивача в судове засідання 11.06.20р. не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 11.06.20р. не з`явився. Ухвали суду від 28.01.20р., 17.02.20р., 09.04.20р., 12.05.20р., які направлялись на адреси відповідача, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, громадських формувань та адреси зазначені в договорах, які містяться в матеріалах справи, повернулись до суду з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання."

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

01.08.2016 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельною фірмою «Авіас» (надалі - ТОВ ВТФ «Авіас»), як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідністю «Хешт» (надалі - ТОВ «Хешт»), як новим кредитором був укладений Договір про відступлення права вимоги № У-01/08-16 (надалі - Договір про відступлення права вимоги).

Згідно п. 1.1 цього Договору ТОВ ВТФ «Авіас» передав ТОВ «Хешт» належне йому право вимоги на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаресурс Черкаси» (надалі - ТОВ «Нафтаресурс Черкаси»), як боржника, заборгованості у вигляді несплачених коштів у розмірі 612 603,58 грн., що виникла по Договору купівлі-продажу № КП15-36 від 12.01.2015 р., між ТОВ ВТФ «Авіас» та ТОВ «Нафтаресурс Черкаси» (надалі - Основний договір), за видатковою накладною N 16 від 29.01.2015 р., оформленою цими сторонами в межах Основного договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору про відступлення права вимоги право вимоги, визначене у п.1.1 цього Договору, переходить до ТОВ «Хешт», як нового кредитора, з моменту його підписання.

Дотримуючись вимог, п. 6.1 та п. 8.4 Основного договору Договір про відступлення права вимоги був укладений при наявності на це письмової згоди ТОВ «Нафтаресурс Черкаси», як боржника (сторони) за Основним договором. Письмова згода була висловлена у Листі № 19 від 19.07.2016 р. (а.с. 12)

ТОВ «Хешт» повністю розрахувався з ТОВ ВТФ «Авіас» за Договором про відступлення права вимоги уклавши з ним Договір про залік зустрічних однорідних вимог від 02.08.2016р. (а.с. 13)

На виконання вимог п. 3.1.2 Договору про відступлення права вимоги ТОВ ВТФ «Авіас», як первісний кредитор, передав ТОВ «Хешт», як новому кредитору, всі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, а саме: Договір купівлі-продажу № КП15-36 від 12.01.2015 р. (за яким ТОВ ВТФ «Авіас», як постачальник, передавав ТОВ «Нафтаресурс Черкаси», як покупцю, нафтопродукти); Додаткова угода № 1 від 12.01.2015 р. до Договору купівлі-продажу № КП15-36 від 12.01,2015 р., з додатком до цієї угоди (за яким визначалися ціна, кількість, обсяги, вартість нафтопродуктів та адреси АЗС на які вони розподілялися); видаткова накладна № 16 від 29.01.2015 р. (що фіксує факт отримання ТОВ «Нафтаресурс Черкаси» нафтопродуктів, заборгованість по якій була передана ТОВ «Хешт»); Лист ТОВ «Хешт» № 19 від 19.07.2016 р. (яким погоджене укладання Договору про відступлення прав вимоги).

Про укладення ТОВ ВТФ «Авіас» та ТОВ «Хешт» Договору про відступлення права вимоги ТОВ «Хешт», на виконання вимог цього Договору, письмово повідомив ТОВ «Нафтаресурс Черкаси». (а.с. 14)

22.08.2016 р. між ТОВ «Хешт» та ТОВ «Нафтаресурс Черкаси» була укладена Угода про пролонгацію заборгованості. (а.с. 20) Згідно цієї Угоди строк оплати ТОВ «Нафтаресурс Черкаси» заборгованості за Основним договором в сумі 612603,58 грн. був пролонгований до 01.01.2018р.

Проте, у встановлений цією угодою строк та до часу звернення до суду ТОВ «Нафтаресурс Черкаси» не здійснило розрахунків з ТОВ «Хешт» за вищенаведеною заборгованістю.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 612 603,58 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 612 603,58 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 612 603,58 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 610-612 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаресурс Черкаси» (61001, м. Харків, пр. Московський, 91, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕШТ" (50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пр-т Металургів, буд, 36, ) заборгованість в сумі 612 603,58 грн. та судовий збір в сумі 9 189,06 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

У відповідності до ч. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжено на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.20р.

Суддя Л.В. Шарко