РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2020Справа № 910/870/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016»

до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК»

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Солонько Микола Миколайович

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ільніцька Ю.С. за довіреністю № 87 від 15.01.2019

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» (далі - позивач, ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - відповідач, АТ «ПУМБ») про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 4821 від 08.10.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна при вчиненні спірного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також не пересвідчилась в отриманні позивачем вимоги банку про можливе стягнення заборгованості за Договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, чим порушила норми закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Разом з позовною заявою позивачем подано до Господарського суду міста Києва клопотання про витребування доказів та клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 постановлено відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

06.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. В якості додатку до вказаної заяви додано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/870/20, призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 02.03.2020 об 11:00 год, залучено до участі у справі третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірину Миколаївну та залучено до участі у справі третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька Миколу Миколайовича.

24.02.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Відповідно до наведеного клопотання, представник позивача просив суд забезпечити проведення всіх судових засідань, в тому числі судове засідання, призначене на 02.03.2020 в режимі відеоконференції з Червонозаводським районним судом м. Харкова.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

27.02.2020 засобами електронного зв`язку до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про вступ у справу як представника.

28.02.2020 засобами електронного зв`язку до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача. Зазначеним клопотання позивач повідомив про те, що ним не отримано відзив на позовну заяву, а тому позивач просить відкласти розгляд справи на іншу дату з метою підготовки позивачем відповіді на відзив та подання інших доказів у справі.

27.02.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання, призначене на 02.03.2020, з`явився представник відповідача. Представники позивача та третіх осіб-1, 2 у підготовче засідання 02.03.2020 не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196-205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

Суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, поданий 27.02.2020 через відділ діловодства суду.

У підготовчому засіданні 02.03.2020 суд розглянув та задовольнив заяву позивача про вступ у справу як представника та клопотання про проведення судового засідання без участі позивача.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 02.03.2020 повідомив суд, що позивачем здійснено повну сплату заборгованості в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису.

За наведених обставин, суд дійшов висновку зобов`язати учасників справи надати докази на підтвердження повної сплати заборгованості в межах виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 відкладено підготовче засідання у справі на 06.04.2020 о 10:20 год.

03.03.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача, відповідно до якого просив суд перенести підготовче судове засідання на іншу дату та провести судове засідання, призначене на 02.03.2020, без участі представника позивача.

19.03.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою, зокрема, просив провести попереднє судове засідання, що призначене на 06.04.2020, без участі представника позивача за наявними у матеріалах справи документами.

Підготовче засідання, призначене на 06.04.2020 о 10:20 год., не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19" від 11 березня 2020 року № 211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, про що повідомлено учасників справи на офіційному сайті Господарського суду міста Києва.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами внесеними постановою КМУ від 04.05.2020), прийнято рішення про ослаблення карантину з 11 травня, зокрема, дозволено роботу адвокатів.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та призначення підготовчого засідання.

14.04.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, зі змісту яких вбачається, що відповідач вважає відповідь позивача на відзив безпідставною та необгрунтованою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2020 призначено підготовче засідання на 28.05.2020 о 11:40 год.

22.05.2020 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-1 надійшов супровідний лист з доказами на виконання вимог ухвали суду. Зазначеним листом третя особа-1 просила здійснювати розгляд справи без її участі.

25.05.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилався на встановлений в країні карантин.

27.05.2020 засобами електронного зв`язку до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача.

У підготовче засідання, призначене на 28.05.2020, представники сторін не з`явилися.

Суд долучив до матеріалів справи: відповідь позивача на відзив; заперечення відповідача у справі; супровідний лист третьої особи-1 з доказами на виконання вимог ухвали суду та задовольнив клопотання третьої особи-1 про розгляд справи без її участі.

Суд розглянув та задовольнив клопотання позивача про проведення підготовчого засідання без участі представника позивача.

У підготовчому засіданні 28.05.2020 судом здійснювався розгляд клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ознайомившись з наведеним клопотанням, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 28.05.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2020 № 910/870/20 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.06.2020 о 11:40 год.

У судове засідання, призначене на 25.06.2020 з`явився представник відповідача. Представники позивача та третіх осіб-1, 2 у судове засідання 25.06.2020 не з`явились.

Представник відповідача у судовому засіданні подав заяву про закриття провадження у справі.

Ознайомившись зі змістом наведеної заяви, суд дійшов висновку про її відхилення.

Заява відповідача передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

У судовому засіданні 25.06.2020 судом здійснювався розгляд справи по суті, під час якого судом було заслухано вступне слово представника відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.06.2020 заперечував проти позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 25.06.2020 здійснювалось дослідження доказів, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.06.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались у позові та відзиві, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовують викладені у заявах по суті спору обставини, суд

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст та підстави позовних вимог.

23.01.2020 ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ «ПУМБ» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 4821 від 08.10.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

Позовні вимоги мотивовані тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна при вчиненні спірного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також не пересвідчилась в отриманні позивачем вимоги банку про можливе стягнення заборгованості за Договором про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, чим порушила норми закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідач проти позову заперечував з мотивів дотримання приватним нотаріусом вимог чинного законодавства під час вчинення виконавчого напису.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

09.07.2019 між Акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» (далі - відповідач, АТ «ПУМБ» або банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» (далі - позивач, ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» або клієнт) був укладений Договір № МБ-ОВ-КНА-2546 про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» (далі - Договір або Договір № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019), відповідно до п. 1.2 якого банк надає клієнту банківську послугу - овердрафт «Легкий» (далі - овердрафт), а клієнт приймає банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі, Правилах, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату банківської послуги.

Згідно п. 1.1 Договору термін «Правила» використовується в цьому Договорі в наступному значенні: типові Правила надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, що розміщуються на інтернет-сайті банку (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/). Всі інші терміни, що використовуються в цьому Договорі, мають значення, наведені у Правилах. Підписаний клієнтом цей Договір разом з Правилами, які викладені на сайті банку, складає укладений між клієнтом та банком договір, що підтверджується підписом клієнта у цьому Договорі.

По матеріалам справи судом встановлено, що відповідач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши позивачу банківську послугу - овердрафт в межах ліміту 1 939 000,00 грн.

Відповідно до розділу «Визначення термінів» Правил, період дії ліміту овердрафту - це проміжок часу, який починається з першого банківського дня, наступного за 11 (одинадцятим) числом кожного календарного місяця, а закінчується в день, що передує першому банківському дню, наступному за 11 (одинадцятим) числом наступного календарного місяця.

Згідно п. А14 преамбули Договору тривалість безперервної заборгованості за основною сумою овердрафту становить від 1 до 30 днів включно.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 11.07.2019 у позивача виникла заборгованість за основною сумою овердрафту у розмірі 1 142 738,13 грн, тривалість якої перевищила 30-денний термін (безперервна заборгованість) .

Керуючись положеннями п. 2.3.8 Правил, позивач був зобов`язаний погасити заборгованість за основною сумою овердрафту у строк до 11.08.2019.

Однак, зазначений обов`язок позивачем не був виконаний, у зв`язку з чим, починаючи з 12.08.2019 заборгованість ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» за основною сумою овердрафту є простроченою.

Заборгованість ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» за Договором № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 за основною сумою овердрафту станом на 30.09.2019 включно склала 922 046,46 грн.

Умови нарахування та сплати процентів за користування кредитом встановлені Договором та Правилами. Так, Договором передбачено:

- у п. А14: проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі 28% річних (із розрахунку 365 днів на рік);

- у п. А15: розмір процентної ставки на прострочену заборгованість становить 33% річних із розрахунку 365 днів на рік).

По матеріалам справи судом встановлено, що проценти, нараховані з дати видачі кредиту по 26.08.2019 включно, були погашені позивачем у повному обсязі.

З огляду на зазначене, сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом станом на 30.09.2019 включно складала 5 451,94 грн.

08.10.2019 року за зверненням відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна (далі - третя особа-1 або нотаріус) на підставі статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», положень глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів), вчинила виконавчий напис № 4821.

Нотаріус виходила з того, що станом на 30.09.2019 заборгованість ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» за основною сумою кредиту та нарахованими процентами за користування кредитом згідно Договору № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 перед АТ «ПУМБ» не була погашена.

10.10.2019 Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Солонько Микола Миколайович (далі - третя особа-2 або приватний виконавець) відкрив виконавче провадження № 60292027 з примусового виконання виконавчого напису № 4812, виданого 08.10.2019 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, про стягнення з ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» на користь АТ «ПУМБ» 939 604,34 грн заборгованості, з яких: 919 862,46 грн - заборгованість за основною сумою кредиту, 10 441,88 грн - заборгованість за процентами, нарахованими за період з 27.08.2019 по 06.10.2019 включно, 9 300,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солоньком Миколою Миколайовичем ВП № 60292027 від 10.10.2019 про арешт майна боржника накладено арешт на все рухому та нерухоме майно, що належить ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження в сумі 1 033 866,57 грн.

Аргументи учасників справи.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив.

В позовній заяві та відповіді на відзив позивач посилається на те, що виконавчий напис № 4821 від 08.10.2019 вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на грошові кошти та майно, належні позивачу на праві власності.

Позивач зазначає, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила правові приписи, передбачені ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який, на думку позивача, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача, і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Позивач звертає увагу на те, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Гамаль І.М. не отримувала від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса, на думку позивача, були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними.

Крім того, позивач стверджує, що він не отримував досудових вимог від АТ «ПУМБ».

Доводи відповідача, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що банком до заяви про вчинення виконавчого напису було надано приватному нотаріусу Договір № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий»; Правила надання АТ «ПУМБ» банківської послуги - овердрафту «Легкий» корпоративним клієнтам малого бізнесу, які діють з 28.01.2019; розрахунок заборгованості ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» за Договором № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» станом на 30.09.2019 включно; виписку по особовому рахунку № 206349518.UAH ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» з 09.07.2019 по 30.09.2019 за основною сумою кредиту згідно Договору № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» з відміткою банку про непогашення заборгованості; виписку по особовому рахунку № 206349518.UAH ТОВ «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» з 27.08.2019 по 30.09.2019 за процентами за користування кредитом згідно Договору № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 про надання банківської послуги - овердрафт «Легкий» з відміткою банку про непогашення заборгованості.

З огляду на зазначене, відповідач стверджує, що розмір заборгованості позивача було повністю встановлено не лише розрахунком заборгованості, а й первинними документами, які підтверджують видачу кредиту, його часткове погашення та розмір заборгованості - виписками по особовим рахункам позивача.

Відповідач вважає необгрутованими доводи позивача стосовно того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен був упевнитись у відсутності заперечень боржника щодо вимог банку, оскільки нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем.

Також необгрунтованими, на думку відповідача, є доводи позивача стосовно того, що для підтвердження безспірності вимог банку нотаріус повинен був пересвідчитись в отриманні позивачем досудової вимоги банку із зазначенням розміру заборгованості. Відповідач звертає увагу на те, що подання вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання вимагається лише при вчиненні виконавчого напису на іпотечному договорі про звернення стягнення на предмет іпотеки. При вчиненні виконавчого напису на кредитному договорі про стягнення заборгованості подання такої вимоги закон не вимагає.

Позиція Господарського суду міста Києва.

Відповідно до приписів статей 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Положеннями статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України «Про нотаріат», право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо безспірності заборгованості

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» містить певну умову вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до п. 1.1 та 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису, вчиненого на кредитному договору, надаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашену заборгованість.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухваленій нею постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

По матеріалам справи судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості перед банком за Договором № МБ-ОВ-КНА-2546 від 09.07.2019 на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості.

Висновки суду.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТЕРНАТИВА 2016» задоволенню не підлягає.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в заяві про усунення недоліків позовної заяви наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 000,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та відмову в задоволенні позову, судовий збір у сумі 2 102,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-80, 86,124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (чч 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.06.2020.

Суддя Гумега О.В.