ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 909/61/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр"

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області

(головуючий суддя - Неверовська Л.М.)

від 04.06.2019

та постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Дубник О.П.; судді: Бонк Т.Б., Желік М.Б.)

від 04.03.2020

у справі № 909/61/19

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства

за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", оформленого протоколом № 04/208 від 07 листопада 2018 року.

1.2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 07.11.2018 відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", на яких прийняті рішення оформлені протоколом №04/2018, зокрема, про виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" з пропорційним розподілом її частки між іншими учасниками та затвердження нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр". ОСОБА_1 виключено з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" в зв`язку з невнесенням своєї частки в статутному капіталі, а також невиконанням обов`язків учасника Товариства.

Позивачка стверджує, що відсутні підстави для її виключення зі складу учасників товариства, вважає, що не мала обов`язку вносити свою частку в статутний капітал товариства, оскільки набула 25% частки, що вже була сформована іншим учасником товариства - ОСОБА_2 (її чоловіком) та зі згоди інших учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" відступлені їй. Крім того, загальні збори учасників товариства від 07.11.2018 проведені за відсутності кворуму, оскільки виключаючи учасника з числа учасників товариства відповідач мав дотримуватись порядку та процедури проведення загальних зборів, визначених тільки Статутом, а не посилатись на норми Закону України "Про господарські товариства", який на момент виникнення спірних правовідносин втратив чинність.

Також, на думку скаржника, оскаржуване рішення загальних зборів учасників Товариства не відповідає та порушує норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", норми розділу 7 Статуту товариства щодо порядку скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства, порушує її права, як учасника товариства.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2019 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства задоволено. Суд визнав недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", оформлене протоколом № 04/2018 від 07 листопада 2018 року.

2.2. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2019 залишено без змін.

2.3. Господарські суди встановили такі фактичні обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регістр", ідентифікаційний код 20530929, зареєстровано Івано-Франківським міськвиконкомом 11 травня 1993 року (рішення 130-р) в місті Івано-Франківську, вул. Торгова, будинок 3.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Регістр" внесено 20.12.2005, номер запису 1 003111.

22 березня 2006 року державним реєстратором було зареєстровано нову редакцію Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", затвердженого Зборами учасників товариства 17 березня 2006 року, протокол №5.

Згідно з п. 1.4 Статуту в попередній редакції учасниками Товариства були: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 4.1 Статуту учасник Товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього Товариства. Відчуження учасником Товариства своєї частки (її частини) третім особам допускається за згодою інших учасників Товариства (п.4.2 Статуту).

Порядок вступу до Товариства, виходу з нього встановлений в розділі 5 Статуту.

Згідно з п. 5.1. Статуту фізичні та юридичні особи можуть вступити до складу учасників Товариства в разі, коли вони набули прав власності на частку у статутному капіталі Товариства у порядку, передбаченому цим Статутом та ст. 147 Цивільного кодексу України, а також при збільшенні його статутного капіталу. Питання щодо вступу третіх осіб до Товариства вирішуються загальними зборами учасників Товариства.

Статутний капітал Товариства становив 853 008, 00 грн. Внески учасників та їх частки у статутному капіталі були визначені в такому розмірі: ОСОБА_3 - 137 590, 37 грн (16,13%); ОСОБА_4 - 33 011, 13грн (3,87%); ОСОБА_5 - 127 951, 25 грн (15%); ОСОБА_6 - 127 951 , 25 грн (15%); ОСОБА_2 - 426 504, 00 грн (50%). Разом - 853 008, 00 грн (100%). До моменту державної реєстрації Товариства учасники вносять 50 % статутного капіталу. Решту коштів учасники вносять протягом року, з дня реєстрації Товариства (п. 8.1 Статуту).

Згідно з Витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2019 за № , розмір внеску до статутного фонду ОСОБА_2 станом на 02.03.2007 становив 426 504, 00 грн, датою закінчення формування статутного капіталу в розмірі 853 008 грн було 06.02.2007.

04 січня 2010 року відбулися Загальні збори учасників ТОВ "Регістр", на яких були присутні усі учасники Товариства.

На Загальних зборах учасників Товариства розглядалися такі питання: 1. Про вступ до складу учасників Товариства ОСОБА_1 . 2. Про виведення зі складу учасників Товариства ОСОБА_5 в зв`язку з даруванням своєї частки в статутному капіталі і майні Товариства ОСОБА_6 . 3. Про перерозподіл часток в статутному капіталі. 4. Про затвердження статуту Товариства в новій редакції.

За результатами проведення загальних зборів були прийняті такі рішення, оформлені протоколом №1 від 04 січня 2010 року: "Прийняти до складу учасників Товариства ОСОБА_1 на підставі поданої нею заяви. Вивести із складу учасників Товариства ОСОБА_5 на підставі поданої ним заяви про вихід із Товариства в зв`язку з даруванням своєї частки в статутному капіталі і майні Товариства ОСОБА_6 на підставі договору дарування майнових прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" та майні Товариства від 30.12.2009. Визначити розмір часток в статутному капіталі таким чином: ОСОБА_3 - 137 590, 37 грн (16,13%); ОСОБА_4 - 33 011, 13 грн (3,87%); ОСОБА_6 - 255 902, 50 грн (30%); ОСОБА_2 - 213 252, 00 грн (25%); ОСОБА_1 - 213 252, 00 грн (25%). Затвердити статут Товариства в новій редакції та доручити директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" ОСОБА_3 подати документи для державної реєстрації".

З питань порядку денного голосували одноголосно - "за".

На виконання згаданого протоколу Загальних зборів учасників ТОВ "Регістр" 10 березня 2010 року державним реєстратором зареєстровано нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр".

Відповідно до п. 7.1 нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" вищим органом Товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників Товариства або призначених ними представників. Учасники Товариства мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток в статутному капіталі.

До виключної компетенції загальних зборів учасників відносяться зокрема вирішення таких питань: визначення основних напрямків діяльності Товариства, затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесення змін та доповнень до Статуту Товариства, зміна розміру його статутного капіталу; прийняття до складу учасників Товариства та виключення з нього (підпункти "а", "б", "ж" п. 7.2 Статуту).

Згідно з п. 7.3 Статуту з питань указаних у пунктах "а", "б", "ж" рішення приймається, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються простою більшістю голосів.

Учасник Товариства, який систематично не виконує чи неналежно виконує свої обов`язки або своїми діями перешкоджає досягненню мети Товариства, може бути виключений з Товариства на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства. При виключенні учасника з Товариства йому виплачується вартість частини майна у порядку і строки, передбачені законодавством та даним Статутом (п. 3.3 Статуту).

Відповідно до п. 8.1. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" статутний капітал Товариства становить 853 008, 00 грн. Внески учасників та їх частки у статутному капіталі становлять: ОСОБА_3 - 137 590, 37 грн (16,13%); ОСОБА_4 - 33 011, 13 грн (3,87%); ОСОБА_6 - 255 902, 50 грн (30%); ОСОБА_2 - 213 252, 00 грн (25%); ОСОБА_1 - 213 252, 00 грн (25%). Разом - 853 008, 00 грн (100%) .

На момент державної реєстрації даної редакції статуту статутний капітал сформований повністю.

Згідно з Витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.04.2019 за № розмір внеску до статутного фонду ОСОБА_2 станом на 02.04.2010 становить - 213 252, 00 грн, ОСОБА_1 - 213 252, 00 грн, розмір статутного капіталу 853 008, 00 грн, дата закінчення його формування - 06.02.2007.

07 листопада 2018 року відбулися Загальні збори засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", на яких були присутні усі учасники Товариства (додаток №1 до протоколу №04/2018 реєстр учасників присутніх на загальних зборах.

На Загальних зборах учасників Товариства розглядалися зокрема такі питання: 1. Обрання голови зборів та секретаря загальних зборів. 2. Виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр". 3. Про перерозподіл неоплаченої частки між іншими учасниками та перерозподіл статутного капіталу Товариства тощо.

За результатами проведення Загальних зборів учасників ТОВ "Регістр" були прийняті рішення, оформлені протоколом №04/2018 від 07.11.2018.

З першого питання Загальними зборами було прийнято рішення обрати головою зборів ОСОБА_6 та секретарем ОСОБА_4 . Рішення прийняте 66,67% статутного капіталу.

З тексту протоколу № 04/2018 вбачається, що учасник ОСОБА_6 доповів про порядок підрахунку голосів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр"; при цьому Товариство керувалося рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтер Бетон Львів" щодо офіційного тлумачення положень частини четвертої статті 58, частини першої статті 64 Закону України "Про господарські товариства".

Також з названого протоколу вбачається, що голос ОСОБА_2 в 25% не тільки не був врахований, а і здійснений перерозподіл всіх голосів учасників, а саме: ОСОБА_4 - 5,16% статутного капіталу; ОСОБА_3 - 21,51% статутного капіталу; ОСОБА_6 - 40% статутного капіталу; ОСОБА_2 - 33,33% статутного капіталу Товариства.

За результатами розгляду другого питання Загальними зборами учасників Товариства було прийнято рішення: виключити ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" в зв`язку з невнесенням своєї частки в статутному капіталі, а також невиконанням обов`язків учасника Товариства.

За результатами розгляду третього питання Загальними зборами учасників Товариства було прийнято рішення: перерозподілити неоплачену частку між іншими учасниками без зміни розміру статутного капіталу та сплату такої заборгованості іншими учасниками, таким чином розподілити частки в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_4 - розмір вкладу 44 015, 00 грн, що становить 5,16% статутного капіталу; ОСОБА_3 - розмір вкладу 183 482, 00 грн, що становить 21,51% статутного капіталу; ОСОБА_6 - розмір вкладу 341 203, 00 грн, що становить 40% статутного капіталу; ОСОБА_2 - розмір вкладу 284 308, 00 грн, що становить 33,33% статутного капіталу Товариства. Учасникам доформувати свої вклади в статутному капіталі на банківський рахунок Товариства протягом шести місяців з моменту прийняття даного рішення.

2.4. Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що відсутні підстави для виключення ОСОБА_1 з числа учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", оскільки в останньої немає обов`язку внесення своєї частки в статутному капіталі, а щодо невиконання обов`язків учасника товариства рішення не містить належного обґрунтування для застосування до учасника такої санкції як виключення.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2019 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2020, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регістр" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

3.2. Як на підставу для касаційного оскарження судових рішень Товариство з обмеженою відповідальністю "Регістр" відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України посилається на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15.

Узагальнені доводи касаційної скарги:

-суди попередніх інстанцій не врахували, що жодного договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на відступлення частки не укладалось, та державна реєстрація змін до установчих документів, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) ТОВ "Регістр" внаслідок прийняття позивачки ОСОБА_1 відбулась не на підставі договору купівлі-продажу (або іншого способу відступлення) частки, а виключно на підставі рішення зборів від 04.01.2010 про прийняття нового учасника підставі поданої ним заяви. При цьому скаржник зазначає, що в матеріалах справи міститься спільна заява ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 04.01.2010, що адресована загальним зборам від 04.01.2010, в якій ними повідомляється товариство про відступлення згаданої частки 25% і до якої надані оригінали розписок, датованих 03.01.2010. Вказану заяву можна було б вважати письмовою формою оплатного відступлення частки, оскільки в ній виражається волевиявлення сторін на оплатне відчуження частки і містить підписи обох сторін правочину (продавця і покупця), однак така заява була подана товариству через вісім років, що викликає сумнів щодо її достовірності. У зв`язку з чим відповідач просив призначити технічну експертизу вказаної заяви та інших документів на предмет їх давності. Проте суди попередніх інстанцій спільну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не використовували для правової оцінки спірних правовідносин. Також господарські суди відмовили в задоволенні клопотання про призначення експертизи, чим порушили принцип рівності. Наведене також призвело до того, що суди попередніх інстанцій не врахували, що товариством було обрано правильний спосіб обчислення голосів на загальних зборах від 07.11.2018 з огляду на висновки Конституційного Суду України у рішенні в справі за конституційним зверненням ТОВ "Ліхтер Бетон Львів" щодо офіційного тлумачення положень частини четвертої статті 58, частини першої статті 64 Закону України "Про господарські товариства";

-суди попередніх інстанцій неправильно застосували норму права щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, а саме: пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю". Так, скаржник наполягає на тому, що посилання в протоколі № 04/2018, яким оформлені рішення цих зборів, на відповідні норми Закону України "Про господарські товариства", яка за змістом є тотожною положенням Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" є умовою відповідності законодавству станом на день набрання чинності новим Законом, а не порушенням порядку проведення зборів, як це відзначили господарські суди в даній справі. Хоча наведені нормативні акти по різному визначають спосіб і порядок виключення учасника, проте за своєю правовою суттю однаково передбачають неоплату учасником належного йому вкладу як підставу для такого рішення;

-рішення судів попередніх інстанцій є таким, що прийняте про права і інтереси та (або) обов`язки осіб, як не були залучені до участі у справі, а саме учасників товариства: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 .

Підсумовуючи свою позицію, скаржник зазначає, що спірні правовідносини в даній справі стосуються не самого членства позивачки ОСОБА_2 у складі учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", а саме правового характеру набуття нею такого членства, з яким закон встановлює або звільняє від статутного обов`язку учасника нести матеріальні обов`язки, що пов`язані із формуванням статутного капіталу товариства.

Крім того, скаржник зазначає, що в господарських судів був обов`язок встановлення обставини щодо укладання чи не укладання договору відчуження частки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з огляду на тривалий термін виявлення цього порушення, оскільки це є триваюче порушення, а закон не передбачає звільнення учасника від власних майнових обов`язків, що пов`язані із участю у формуванні статутного капіталу у випадку закінчення встановленого річного строку на його формування.

3.3. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" на адресу суду 17.06.2020 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника скаржника.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався Суд

4.1. Відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4.2. Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Регістр", оформленого протоколом № 04/208 від 07 листопада 2018 року, яким її виключено зі складу учасників товариства у зв`язку з невнесенням своєї частки в статутному капіталі та невиконанням обов`язків учасника Товариства, а її частку перерозподілено між іншими учасниками товариства.

В основному доводи касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" зводяться до того, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 909/1294/15.

Предметом спору у справі № 909/1294/15 була матеріально-правова вимога єдиного учасника товариства з часткою 100% до цього товариства про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, оформлених протоколом від 13 травня 2014 року № 13/05, якими його було виведено зі складу учасників товариства згідно з ніби-то його заявою, та прийнято до складу учасників товариства іншого учасника, на користь якого перерозподілено частку 100%.

Верховний Суд враховує, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 викладено правову позицію про те, що відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства, передбачене ст. 147 ЦК України та ст. 53 Закону України "Про господарські товариства", є відчуженням частки. Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо. Такий договір може укладатися в усній або письмовій формі залежно від вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

При цьому з позовом у справі №909/1294/15 зверталася особа, яка стверджувала про те, що вона нікому свою частку безоплатно не відступала. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що така безоплатна передача є для позивача вочевидь економічно недоцільною дією, вона позбавляє позивача права власності на частку 100% у товаристві. Тому для нього зазначена безоплатна передача не має економічного сенсу. Якщо тлумачити дії сторін як правочин щодо дарування, то це означало б, що позивач раптово, без будь-якого економічного обґрунтування та власного інтересу вирішив значно погіршити своє становище; у такому випадку права й обов`язки сторін договору виглядали б вочевидь непропорційно. Крім того, за поясненнями того ж позивача у справі №909/1294/15, між ним і особою, якій була відступлена частка, відсутні дружні, родинні чи будь-які інші відносини, які б могли пояснити такий правочин.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію про застосування норми права у правовідносинах, які є відмінними від правовідносин у дані справі.

Тобто правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №909/1294/15 стосується правового механізму відступлення частки в статутному капіталі, разом з тим, як встановив суд апеляційної інстанції у даній справі, її матеріали не містять доказів наявності спору між учасниками Товариства з приводу відступлення частки, крім того і сам відповідач, зокрема в касаційній скарзі, зазначає, що спірні правовідносини в даній справі не стосуються членства позивачки ОСОБА_2 у складі учасників ТОВ "Регістр", а наявності в неї обов`язку сплати свою частку та наслідків невиконання такого обов`язку.

Крім того, колегія суддів враховує, що предметом спору в даній справі є рішення загальних зборів товариства про виключення позивачки з учасників товариства у зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків

Так, виключення учасника з товариства - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності першого перед другим, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням товариства за порушення учасником обов`язків.

Отже, виходячи з даного визначення, виключення з товариства як вид відповідальності може бути застосовано по-перше, лише щодо учасника такого товариства, і по-друге, за наявності достатніх підстав - порушення цим учасником своїх обов`язків.

4.3. Щодо наявності в позивачки обов`язку внести частку до статутного капіталу, за невиконання якого її й було виключено спірним рішенням загальних зборів, колегія суддів зазначає таке.

Законодавство, яке було чинне на момент вступу ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр", зокрема стаття 144 Цивільного кодексу України та стаття 52 Закону України "Про господарські товариства", не допускало звільнення учасника товариства від обов`язку внесення первинного вкладу до статутного капіталу товариства, заявленого на момент державної реєстрації товариства, проте в даному випадку мова йде не про формування статутного капіталу товариства при його створенні, оскільки товариство, як встановили суди попередніх інстанцій було створено ще в 1993 році, а наступна його редакція Статуту була зареєстрована у 2006 році зі строком формування зміненого статутного капіталу в розмірі 853 008 грн - до 06.02.2007, а про відступлення у 2010 році учасником товариства частки в статутному капіталі товариства третій особі.

При цьому, як правильно врахував суд апеляційної інстанції, станом на січень 2010 діяла імеративна норма закону (стаття 144 ЦК України, стаття 52 Закону України "Про господарські товариства"), яка визначала прийняття товариством одного із рішень, якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади: про виключення із складу товариства тих учасників які не внесли (не повністю внесли) свої вклади та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

Тобто, в даному випадку у позивачки не могло виникнути щодо товариства обов`язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, оскільки у неї склались правововідносини з учасником товариства, а не самим товариством.

Отже, і майнові обов`язки, пов`язані з набуттям права на частку у контексті правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №909/1294/15, на яку посилається скаржник, у позивачки могли виникнути лише перед ОСОБА_2 , а не перед товариством. Проте такі обставини не входять до предмета доказування у даній справі.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги в цій частині.

4.4. Щодо доводів скаржника про застосування пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додаткової відповідальністю", колегія суддів зазначає таке.

Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018.

Оскільки оспорювані у справі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" прийняті 07.11.2018, тобто після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то його норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 915/99/19 та від 26.02.2020 у справі № 906/461/19).

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., №49, ст. 682 із наступними змінами) у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Отже, в розумінні пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень згаданого Закону для перевірки чинності положень Статуту товариства та відповідно можливості їх застосування до спірних правовідносин, слід вирішити такі питання: 1) чи вносились зміни до Статуту після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; 2) чи відповідали/ не відповідали такі положення Статуту Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"; 3) у випадку, якщо такі положення Статуту не відповідали Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", то чи відповідали вони законодавству станом на день набрання чинності цим Законом.

Нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що учасник товариства може бути виключений:

- якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку (частина 2 статті 15 цього Закону);

- у разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону (частина 2 статті 23 цього Закону).

Так, у статті 15 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" врегульовано правові наслідки прострочення внесення вкладу учасником товариства. А саме, передбачено, якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне із перелічених рішень, зокрема і виключення учасника з товариства.

А статтею 23 цього Закону передбачено порядок переходу частки до спадкоємця або правонаступника учасника товариства. У тому числі, передбачено можливість виключення учасника товариства, у разі смерті, оголошення судом безвісно відсутнім або померлим учасника - фізичної особи чи припинення учасника - юридичної особи, частка якого у статутному капіталі товариства становить менше 50 відсотків, та якщо протягом року з дня закінчення строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством, спадкоємці (правонаступники) такого учасника не подали заяву про вступ до товариства відповідно до закону.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Отже, виключення учасника з товариства згідно з нормами Закону України "Про господарські товариства" фактично виступало санкцією за невиконання корпоративних обов`язків перед товариством. Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачає лише дві підстави для виключення учасника з ТОВ/ТДВ: невнесення ним вкладу (ч. 2 ст. 15), а також смерть учасника, якщо його спадкоємці не звернулися до ТОВ/ТДВ із заявою про вступ (ч. 2 ст. 23).

З урахуванням викладеного, оскільки положення пункту 3.3. Статуту не відповідали Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", але відповідали законодавству станом на день набрання чинності згаданим Законом, суди попередніх інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин пункт 3.3. Статуту та, встановивши, що у ОСОБА_1 немає обов`язку внесення своєї частки в статутному капіталі, а щодо невиконання обов`язків учасника товариства рішення не містить належного обґрунтування для застосування до учасника такої санкції як виключення, правильно дійшли висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

4.5. Доводи касаційної скарги про те, що рішення судів попередніх інстанцій є таким, що прийняте про права і інтереси та (або) обов`язки осіб, як не були залучені до участі у справі, а саме учасників товариства: ОСОБА_4 , Гоян І.М., Матей Ю. Г ., колегією суддів відхиляються, оскільки спір стосується порушених корпоративних прав позивачки та не зачіпає прав і інтересів та (або) обов`язків інших учасників товариства.

4.6. Оскільки не знайшла свого підтвердження, визначена скаржником підстава касаційного оскарження з посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, інші доводи касаційної скарги про порушення норм процесуального права в частині неповного встановлення обставин справи, колегією суддів відхиляються.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.2. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

6. Судові витрати

6.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Регістр" залишити без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2019 у справі № 909/61/19 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко