ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/335/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В. А.

розглянувши справу №916/335/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (63403, Харківська область, Зміївський район, м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 5, );

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ ХЛІБ" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, );

про стягнення 26716,00грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ ХЛІБ" про стягнення 26716,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №22/03 від 22.03.2018р.

Ухвалою від 17.02.2020р. судом, у порядку ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" про стягнення 26716,00грн. було залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

02.03.2020р. до господарського суду надійшла заява (вх. №5335/20) від Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.03.2020р. провадження по справі №916/335/20 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

22.03.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний Хліб" (покупець) було укладено договір поставки №22/03, відповідно до умов якого Постачальник поставляє та передає партіями у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує на умовах даного Договору молочну продукцію, в подальшому за текстом іменується - Товар (п.п.1.1 договору).

Згідно п.п.2.1. договору Загальна вартість цього Договору дорівнює загальній вартості Товару, що поставлена Постачальником Покупцю за весь час дії цього Договору та складається із суми видаткових накладних.

Розрахунки за цим Договором за Товар здійснюються у національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п.2.2 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору покупець здійснює оплату за поставлений Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару (отримання Товару на склад Покупця). Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п.2.4 договору).

Постачальник поставляє Товар на умовах DDP (склад Покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14) у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010року), які застосовуються з урахуванням особливостей, що випливають із умов цього Договору (п.3.1 договору).

Пунктом 3.3. передбачено, що передача та прийом кожної партії Товару здійснюється на підставі узгодженого сторонами Замовлення та оформлюється підписанням обома Сторонами відповідної видаткової накладної.

Відповідно до пункту 8.1 договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до 31.12.2019р. включно, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання своїх зобов`язань. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін не висловить в письмовій формі свій намір про припинення дії цього Договору, то він вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах.

Позивач вказує, що на виконання умов договору здійснив відповідачу поставку товару на загальну суму 37 536грн., що підтверджується видатковими накладними №СТБ00043589 від 15.05.2019р., №СТБ00044828 від 19.05.2019р., №СТБ00045895 від 22.05.2019р., копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 10 820грн. Вартість отриманого та неоплаченого товару склала 26 716грн.

Отже, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №22/03 від 22.03.2019р. щодо оплати вартості отриманого товару, стало підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що 22.03.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південний Хліб" (покупець) було укладено договір поставки №22/03, відповідно до умов якого Постачальник поставляє та передає партіями у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує на умовах даного Договору молочну продукцію, в подальшому за текстом іменується - Товар (п.п.1.1 договору).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки №22/03 від 22.03.2019р. позивач, поставив відповідачу товар на суму загальну суму 37536грн., що підтверджується видатковими накладними №СТБ00043589 від 15.05.2019р., №СТБ00044828 від 19.05.2019р., №СТБ00045895 від 22.05.2019р.,, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2.3 договору покупець здійснює оплату за поставлений Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару (отримання Товару на склад Покупця). Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п.2.4 договору).

Проте відповідач, в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався частково в сумі 10 820грн., вартість отриманого та неоплаченого товару склала 26 716грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи викладене, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладені ним правові позиції, суд вважає заявлені Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" позовні вимоги про стягнення з відповідача 26 716грн. основного боргу за договором поставки №22/03 від 22.03.2019р., такими, що відповідають дійсними обставинам справи та такими що підлягають задоволенню.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (63403, Харківська область, Зміївський район, м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 5, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ ХЛІБ" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕННИЙ ХЛІБ" (65078, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (63403, Харківська область, Зміївський район, м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 5, )основний борг в сумі 26 716 (двадцять шість тисяч сімсот шістнадцять)грн. 00коп. та судовий збір в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві)грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.4 розділу Х ,,Прикінцеві положення" чинного ГПК України строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на час дії карантину, введеного для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст складено 30 червня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна