УХВАЛА

м. Київ

18.06.2020Справа № 910/8452/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка"

до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" з вимогами до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 10.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 4557, яким звернено стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором від 24.07.2019 № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 у розмірі 1 159 828 грн 08 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний виконавчий напис вчинений на підставі копії договору, що суперечать вимогам чинного законодавства, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Агровіка" подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд зупинити, припинити та заборонити Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Солоньку Миколі Миколайовичу та Державному підприємству "Сетам" здійснювати будь-які дії щодо відчуження рухомого майна та обладнання в кількості 5 позицій, які належать позивачу та виставлені на реалізацію у зведеному виконавчому провадження № 61932481, а саме:

- розкидач мінеральних добрив РМД-1000 "Урожай", заводський № 705, 2019 р.в.;

- агрегат ґрунтообробний напівнавісний АГН-3,3, заводський № 565, 2019 р.в.;

- обприскувач ОПК 3000-22 "Кронос" (АСУ), заводський № 147919, 2019 р.в.;

- трактор колісний Беларус-892, ДНЗ: НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_3 , 2018 р.в.;

- сівалка просапна точного висіву СПМ-8, заводський № 156, 2019 р.в.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що у випадку реалізації Державним підприємством "Сетам" належного позивачу майна, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Так, 27.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солоньком Миколою Миколайовичем винесено постанову № 61931728 про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 10.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 4557, яким звернено стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором від 24.07.2019 № МБ-К-КНА-2603 від 24.07.2019 у розмірі 1 159 828 грн 08 коп.

22.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солоньком Миколою Миколайовичем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобов`язано останнього надати письмовий звіт про вартість рухомого майна.

Тобто на даний час приватним виконавцем здійснюються дії, направлені на реалізацію належного позивачу майна.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд зазначає, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

За таких обставин, у разі відчуження відповідачем спірного нерухомого майна, яке належить позивачу, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для її часткового задоволення в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 10.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 4557.

При цьому, пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих написів нотаріусів.

За умовами пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем від 10.04.2020, зареєстрованого в реєстрі за № 4557, яким звернено стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровіка" на користь Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" заборгованості за кредитним договором від 24.07.2019 № МБ-К-КНА-2603 у розмірі 1 159 828 грн 08 коп.

3. Боржником за даною ухвалою є Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 14282829).

4. Стягувачем за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровіка" (вул. Прилуцька, 67, с. Верхоярівська, Пирятинський район, Полтавська обл., 37000, ідентифікаційний код 38276148).

5. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 18.06.2020, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 18.06.2023.

Суддя Наталя Борисівна Плотницька