ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

23.06.2020 м.Дніпро Справа № 904/4554/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі
судді - доповідача: Широбокової Л.П.

суддів Подобєда І.М., Чус О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі №904/4554/19 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 19.02.2020)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", м. Київ
до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, м. Кривий Ріг

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Моторне транспортне страхове бюро України, м. Київ

про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 22 583, 02 грн

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 (суддя Ліпинський О.В.) стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 (Військова частина-польова пошта НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА майнову шкоду в порядку суброгації в сумі 22 583,02 грн, витрати зі сплати судового збору - 1921,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення у застосуванні норм права та неправильне і неповне дослідження доказів і встановлення обставин, просив рішення суду скасувати.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 (головуючий суддя Широбокова Л.П.) апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі № 904/4554/19 - залишено без руху. Апелянту надано право протягом встановленого судом строку (10 днів з дня вручення ухвали) усунути недоліки апеляційної скарги: сплатити судовий збір у сумі 2881,50 грн, докази чого надати суду разом з доказами надіслання копії апеляційної скарги учасникам справи з урахуванням положень ст. 259 ГПК України.

Копія ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 була надіслана на адресу апелянта, що зазначена ним в поданій апеляційній скарзі: 50046, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, Військове містечко, 30

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №566 відправлення вручене 03.04.2020.

Колегією суддів враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020, від 22.04.2020, від 04.05.2020, 20.05.2020, 17.06.2020) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 цього кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципуjudicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику «приватного правосуддя», що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року).

Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи №904/4554/19, апелянтом ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була отримана 03.04.2020 та більше двох місяців ним не вчиняється жодних дій для усунення визначених судом недоліків з метою забезпечення розгляду його апеляційної скарги та вирішення спору по суті, не зважаючи на те, що органи поштового зв`язку та банківські установи працювали весь час під час дії карантину.

Такі дії Відповідача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи, внаслідок чого порушується право Позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку та викладений вище принцип res judicata.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно ч.6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України не усунуто недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, апеляційна скарга підлягає поверненню.

Згідно з ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 260 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:
Повернути апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2020 у справі №904/4554/19 скаржнику.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга на 6 аркушах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня її прийняття у випадку та порядку, визначеному ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус