ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Справа № 903/563/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №2 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/8 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 (суддя Слободян О.Г.)

за скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (вих.№1.9.1-2-1.9.2/2267 від 13.12.2019) на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі №903/563/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЛАТКО ГРУП")

до відповідача Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" (правонаступник Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт")

про стягнення 5716122 грн. 72 коп.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ДВС - Самчук О.П. посвідчення № ВН 0038 від 26.03.2018;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 у задоволенні скарги Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (вих.№1.9.1-2-1.9.2/2267 від 13.12.2019) на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі №903/563/14 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 26.12.2019 №903/563/14 та прийняти нове судове рішення, яким: - визнати незаконними вчинення Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області виконавчої дії з звернення стягнення на кошти ДП "Укрспирт" у формі платіжної вимоги № 44841228 від 11.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з ДП "Укрспирт" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП"; - зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області повернути ДП "Укрспирт" грошові кошти в сумі 4 350 923 грн. 57 коп., які стягнуті з ДП "Укрспирт" на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП". 2. Відстрочити ДП "Укрспирт" сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на 10 днів.

ДП "Укрспирт" вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 №903/563/14 прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що Господарським судом Волинської області неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме: не встановлено наявність договору застави грошових коштів ДП "Укрспирт" в рахунок забезпечення зобов`язань перед ПАТ "Західінкомбанк" та/або ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП" та перебування спірних грошових коштів боржника в заставі, а тому, Господарським судом Волинської області невірно застосовано положення пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ, а саме: про можливість вчинення виконавчих дій відносно грошових коштів боржника лише в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором за відсутності договору застави грошових коштів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі №903/563/14 відмовлено у задоволенні клопотання Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу №2 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/8 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 - залишено без руху. Зобов`язано скаржника протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки - подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

На виконання вимог суду відповідач надіслав до Північно-західного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги (вих. №1.9.2-2-1.9.2/460 від 13.03.2020) до якої долучив докази, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від "20" березня 2020 року у справі №903/563/14 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №2 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/8 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14. Водночас, у зв`язку з епідемічною ситуацією та поширенням територією України та країн світу гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів апеляційної інстанції повідомила про те, що дата судового засідання буде визначена після скасування карантинних заходів.

Також, запропоновано позивачу - у строк до 10.04.2020 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст.263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам у справі; запропоновано Управлінню державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - у строк до 10.04.2020 подати до суду письмові пояснення стосовно поданої апеляційної скарги з доказами їх надсилання сторонам у справі.

На виконання вимог суду 13.04.2020 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції письмові пояснення стосовно поданих апеляційних скарг №1 та №2 на ухвали від 26.12.2019 по справі № 903/563/14, в яких зазначено, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувані судового рішення 26.12.2019 справа №903/563/14, в повній мірі дослідив всі обставини справи, що мають значення, та дійшов вірного висновку при винесенні оскаржуваних ухвал.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року у справі №903/563/14 розгляд апеляційної скарги №2 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/8 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 призначено на "23" червня 2020 р. об 11:00 год. Роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріалами справи стверджується, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 року у справі №903/563/14 було отримано учасниками справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

22.06.2020 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від ДП "Укрспирт" лист (вх.№4039/20), в якому відповідач повідомив суд про неможливість прийняти участь в судовому засіданні в зв`язку з вжиттям карантинних заходів по підприємству.

В судове засідання 23.06.2020 з`явився представник від органу ДВС, який заперечив доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у письмових поясненнях та надав усні пояснення в обґрунтування своєї правової позиції. Окрім того повідомив суд, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9, ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження" у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 23.06.2020 не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника від органу ДВС, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 позов Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" про стягнення 5716122 грн. 72 коп. задоволено частково та постановлено стягнути з Державного підприємства "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" 3940844,54 грн. основної заборгованості, 1058942,47 грн. боргу по сплаті процентів за користування кредитом та 488,49 грн. пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом, а всього 5000275,50 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 28.07.2014 у справі №903/563/14 господарським судом було видано наказ від 07.08.2014 за №903/563/14-1, який, в подальшому, був пред`явлений ПАТ "Західінкомбанк" до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області.

Згідно постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області виконавче провадження №44841228 з примусового виконання наказу господарського суду Волинської області №903/563/14-1 від 07.08.2014 було відкрито органом державної виконавчої служби 25.09.2014. Цією ж датою заступником начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області було винесено також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої було накладено арешт на все майно, в межах суми боргу, що належить боржнику - ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" у межах суми звернення стягнення - 5000275,50 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" лише в межах суми боргу.

17.07.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Турчинським В.Є., на підставі ухвали Господарською суду Волинської області від 26.06.2019 у справі №903/563/14, винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено стягувача у виконавчому провадженні №44841228 з ПАТ "Західінкомбанк" на ТзОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

06.11.2019 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П., на підставі постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі №903/563/14, винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, якою замінено боржника у виконавчому провадженні №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат () на його правонаступника ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" ().

Разом з тим, 06.11.2019 заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.П. винесено постанову про арешт майна боржника, а саме постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику: все рухоме та нерухоме майно.

09.12.2019 на виконання наказу суду, на рахунок ДП "Укрспирт" від ВПВР в АТ "Оксі Банк" надійшла платіжна вимога № 44841228 від 06.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з ДП "Укрспирт" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

Дана платіжна вимога була повернута без виконання банківською установою.

11.12.2019 на рахунок ДП "Укрспирт" від органу ДВС в АТ "Оксі Банк" вдруге надійшла платіжна вимога № 44841228 від 11.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з ДП "Укрспирт" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП".

Платіжна вимога від 11.12.2019 № 44841228 виконана банківською установою в повному обсязі та відповідно до платіжного доручення 44841228 від 11.12.2019, кошти в сумі 4350923 грн. 57 коп. перераховані банком на рахунок Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Не погодившись з діями державного виконавця, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду зі скаргою (вих.№1.9.1-2-1.9.2/2267 від 13.12.2019) на дії заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якій просить:

- визнати незаконними вчинення Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області виконавчої дії з звернення стягнення на кошти ДП "Укрспирт" у формі платіжної вимоги № 44841228 від 11.12.2019 Головного територіального управління юстиції у Волинській області про безспірне списання з ДП "Укрспирт" 4 350 923 грн. 57 коп. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП";

- зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області повернути ДП "Укрспирт" грошові кошти в сумі 4 350 923 грн. 57 коп., які стягнуті з ДП "Укрспирт" на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП";

- витребувати з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції завірені копії документів виконавчого провадження ВП 44841228 з виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/563/14-1 від 07.08.2014 про стягнення з Державного підприємства "Укрспирт" 5 000 275,50 грн. на користь ТОВ "ЗЛАТКО ГРУП", які стосуються стягнення з ДП "Укрспирт" грошових коштів та інформацію щодо їх подальшого розподілу та перерахування.

Постановою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №903/563/14 постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт" - скасовано. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 01.08.2019 у справі №903/563/17, якою відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником - залишено в силі.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку винесеній ухвалі в межах доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Згідно ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п. 84).

Відповідно до ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що державний виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є - верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як свідчать матеріали справи, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" звернулося до суду зі скаргою (вих.№1.9.1-2-1.9.2/2267 від 13.12.2019) на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття (вчинення) оспорюваних рішення, дії чи допущення бездіяльності (постанова Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №826/15117/17).

Згідно п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ, забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Згідно Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" - ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" входило до затвердженого переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" набрав чинності 20.10.2019.

Судом встановлено, що виконавчі дії у формі платіжної вимоги №44841228 від 11.12.2019, спрямовані на виконання рішення від 28.07.2014 та наказу від 07.08.2014 №903/563/14-1 Господарського суду Волинської області у справі №903/563/14, були вчинені державним виконавцем у грудні 2019 року, тобто після набрання 20.10.2019 чинності Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", яким було встановлено заборону на вчинення виконавчих дій відносно боржника.

В даному випадку, згідно рішення суду, виконання якого проводилось органом ДВС, стягнуто з боржника заборгованість за кредитним договором, борг по сплаті процентів за користування кредитом та пеня, нарахована за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що посилання скаржника на п. ч.1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема те, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, правомірно відхилені судом першої інстанції, оскільки означеним Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02 жовтня 2019 року №145-ІХ, встановлено виключення щодо такої заборони, а саме зазначено: "…крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами", при цьому вираз "були передані в заставу за кредитними договорами" стосується лише товарів, а не коштів, як хибно вважає скаржник.

За таких обставин, враховуючи вищеозначені положення законодавства, зважаючи на обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги, оскільки дії державного виконавця щодо безспірного списання з ДП "Укрспирт" 4350923,57грн. коштів на користь ТОВ "Златко Груп" не порушують вимоги п.3 розділу III Прикінцевих та перехідних положень Законом України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Згідно ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції враховується, що на час перегляду оскаржуваної ухвали Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 постановою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі №903/563/14 скасовано постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 09.10.2019 у справі № 903/563/14 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження №44841228 з ДП "Луцький спиртогорілчаний комбінат" на його правонаступника - ДП "Укрспирт", однак як вбачається з вимог апеляційної скарги №2, скаржником апеляційну скаргу даним доводом не доповнено, а тому суд апеляційної інстанції не вправі самостійно брати до уваги дану обставину як підставу для скасування оскаржуваного судового рішення.

При цьому, наданим апеляційній інстанції правом виходу за межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, у разі якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, суд не може скористатися, оскільки таких порушень на час розгляду судом першої інстанції скарги допущено не було (за тих обставин, доводів та доказів, що існували на той час).

Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та документально необґрунтованими. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді скарги судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу №2 (вих.№1.9.2-2-1.9.2/8 від 08.01.2020) Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.12.2019 у справі №903/563/14 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "30" червня 2020 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Мельник О.В.