СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. Справа № 913/558/17

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь": Прокопенко М.О., адвокат, довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп", м. Київ (вх. № 524 Л/1)

на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 р. (суддя Тацій О.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" (вх.621/19 від 03.10.2019 року) про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", у порядку ст. 336 ГПК України,

у справі № 913/558/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 276 379,12грн.

заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.09.2017 у справі №913/558/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" задоволений частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" 251101,36 грн. боргу, 1357,84 грн. 3% річних, 2335,00 грн. інфляційних нарахувань, 10469,27 грн. пені та 3978,95 грн. судового збору, усього 269242,42 грн.

08.10.2019 року до господарського суду Луганської області надійшла заява ( від 03.10.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Групп" про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у порядку ст. 336 ГПК України у справі №913/558/17, якою просило звернути стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" в розмірі суми основного боргу 7536463,00 грн., суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 6702318,03 грн., 3% річних в розмірі 642450,25 грн. та судового збору в розмірі 206700,00 грн. згідно наказу № 908/1858/16, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" (ІКЮО 35634872) в сумі 269242,42 грн.

В обґрунтування заяви стягувач зазначав, що на день звернення з заявою заборгованість ПАТ"Алчевський коксохімічний завод" перед позивачем складає 269 242,42 грн., що підтверджується довідкою щодо суми заборгованості. Товариству з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" стало відомо, що ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" відповідно до судового рішення від 28.09.2016 р. у справі № 908/1858/16, яке набрало законної сили 16.11.2016 р., на виконання якого видано наказ.

Вважає, що ТОВ "Імпел Гріффін Груп" має право на кошти в межах суми стягнення за рішенням господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 р. по справі № 908/1858/16.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.10.2019р. у справі №913/558/17 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" від 03.10.2019 року про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником - Публічному акціонерному товариству "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", у порядку ст. 336 ГПК України, у справі № 913/558/17 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для звернення стягнення, оскільки заявником не подано належних та достатніх доказів невиконання боржником рішення господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у справі №913/558/17 на загальну суму 269242,42 грн. в рамках виконавчого провадження ВП №54998871; роздруківка з АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) від 03.10.2019р. містить інформацію лише щодо відкриття виконавчого провадження (відомості щодо ідентифікатора доступу до матеріалів виконавчого провадження ВП № 54998871 заявником не надано); довідка АТ "Кредобанк" від 27.09.2019 року №240-43013/19, відповідно до якої за період з 14.08.2017 року по 25.09.2019 року надходжень грошових коштів на рахунок ТОВ "Імпел Гріффін Групп" № 475/980 не було, не є достатнім доказом наявності заборгованості.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" 28.10.2019 р. звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (через господарський суд Луганської області, отримано Східним апеляційним господарським судом 10.02.2020 р.), якою просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 року у справі №913/558/17; звернути стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" в розмірі суми основного боргу 7536463,00 грн., суми на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів 6 702318,03 грн., 3% річних в розмірі 642450,25 грн. та судового збору в розмірі 206700,00 грн. згідно наказу № 908/1858/16, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" в сумі 269242,42 грн. До апеляційної скарги надані нові докази.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що прийнята при неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи.

Зазначає, що відповідно до довідки №240-43013/19, виданої АТ "Кредобанк", на рахунки "Імпел Гріффін Груп", що відкриті в АТ "Кредобанк", від ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" за період з 14.08.2017 року по 25.09.2019 року надходжень грошових коштів не було.

Наполягає, що станом на день звернення до суду із заявою в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України сума заборгованості ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" складає 269 242,42 грн., що підтверджується довідкою щодо суми заборгованості станом на 29.08.2019 р.

Вважає, що наявність відкритого виконавчого провадження № 54998871 в Сєвєродонецькому міському відділі ДВС ГТУЮ у Луганській області підтверджує факт того, що заборгованість є не погашеною.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020 р. сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

За результатами усунення недоліків, встановлених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху від 17.02.2020р., ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2020 р. у справі №913/558/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 р. у справі №913/558/17; встановлено строк для подання іншими учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" на 02.04.2020 р. о 12:00 год.

ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" проти вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві. Просить ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 р. у справі №913/558/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Імпел Гріффін Груп" без задоволення.

Наголошує, що ТОВ "Імпел Гріффін Груп" не надавало до суду першої інстанції документів на які посилається та додає до апеляційної скарги, а саме: копію постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу), довідку від 23.10.2019 №КІЕ -07.8/3201 відділення АТ "Перший Український міжнародний банк", довідку від 24.10.2019 р. № 08.7.0.0.0/ 14 АТ КБ "Приватбанк", довідку від 22.10.2019 №175 АТ «Ощадбанк», довідку від 28.10.2019 № 98494-83б/б АТ "Альфа - Банк".

З посиланням на ст.269 Господарського процесуального кодексу України, наполягає, що суд апеляційної інстанції не повинен приймати додані до апеляційної скарги нові докази.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про не доведення заявником факту невиконання боржником рішення суду і як наслідок, наявності заборгованості за ним в заявленому розмірі.

20.03.2020 р. від ОСОБА_1 надійшло клопотання від 17.03.2020 про приєднання до матеріалів справи доказів, які були отримані після звернення з апеляційною скаргою; просила розглядати справу за відсутності представника заявника. До вказаного клопотання додані копії наступних документів: облікової картки на зведене виконавче провадження, листа Державної податкової служби України ГУ ДПС у м. Києві №59815/10/26-15-02-01-22 від 06.12.2019 р., довідки від 30.10.2019 р. №53-2-03/4222 АТ «Укрсиббанк», довідки від 01.11.2019 р. №040-41/3228 філії ПАТ «Державний експортно імпортний банк України», довідки від 31.10.2019 р. №746 відділення АТ «Піреус Банк МКБ», довідки від 22.11.2019 р. №191764/0401-1 АТ «Сітібанк», виписки від 29.10.2019 р. по рахунку ТОВ «Імпел Гріффін Груп» в АТ «Райффайзен Банк Аваль», відомостей від ТОВ «Імпел Гріффін Груп» про відкриті рахунки за період з 01.01.2017 по 06.12.2019 роки.

До клопотання від 17.03.2020 не було додано довіреності про наявність у ОСОБА_1 повноважень на представництво ТОВ "Імпел Гріффін Груп"; згідно наявної в матеріалах справи довіреності від 04.09.2018 повноваження ОСОБА_1 припинилися 31.12.2019.

20.03.2020 р. на електрону адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із запровадженням карантину у містах Запоріжжя та Харків і, як наслідок, зупинення залізничного та міжміського транспорту.

У судове засідання, призначене на 02.04.2020р. представники учасників процесу не прибули, про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2020 апеляційне провадження у справі № 913/558/17 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019р. у справі №913/558/17 зупинялося до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у справі №910/5300/17 (з метою відступу від висновку Верховного Суду щодо можливості оскарження ухвал про відмову у зверненні стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам) та оприлюднення повного тексту постанови.

01.06.2020 Східним апеляційним господарським судом отримано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп", датовану 29.05.2020, про поновлення провадження у справі №913/558/17 і проведення судового засідання в режимі відеоконференції, підписану електронним цифровим підписом ОСОБА_1

Враховуючи, що згідно наявної в матеріалах справи № 913/558/17 копії довіреності б/н від 04.09.2018, повноваження ОСОБА_1 на представлення інтересів ТОВ «Імпел Гріффін Груп» припинилися 31 грудня 2019 року, іншої довіреності до заяви не додано, колегією суддів заяву від 29.05.2020 року залишено без розгляду, з огляду на її підписання неповноважною особою.

З`ясувавши наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Верховного суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/5300/17, що свідчить про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Імпел Гріффін Груп» на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 у справі № 913/558/17. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.06.2020 о 12:50.

Явку представників учасників справи в судове засідання визнано необов`язковою.

23.06.2020 Східним апеляційним господарським судом (в день судового засідання) отримано (вх. № 6063 від 23.06.2020) клопотання позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Клопотання підписано ОСОБА_1 на підставі довіреності, копія якої додана до клопотання.

Подане заявником клопотання залишено колегією суддів без задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 2,8,9 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Отже, процедура розгляду справи в режимі відеоконференції передбачає певні процесуальні дії суду, зокрема, узгодження дати та часу проведення сеансу відеозв`язку, виконання вимог ч. 9 ст.197 ГПК України щодо виготовлення та надіслання копії ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, а також особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, час поштового перебігу, тощо.

Клопотання ТОВ «Імпел Гріффін Груп» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції надійшло до суду 23.06.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції, та свідчить про недотримання встановленого строку на його подання. До клопотання заявником не надано доказів його надсилання іншим учасникам справи.

Присутній в судовому засіданні 23.06.2020 представник публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити скаргу без задоволення.

Інші учасники справи не скористалися правом участі представника при розгляді апеляційної скарги, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися шляхом надсилання процесуальних документів по справі на адреси, що містяться у справі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; ухвали суду оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень; повідомлення про розгляд апеляційної скарги розміщені на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України у підрозділі "Список справ призначених до розгляду".

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суд має дотримуватись розумного строку судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду) (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010 р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005 р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 р. та інші).

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Позиція ТОВ "Імпел Гріффін Груп" є викладеною в апеляційній скарзі (доповнень до апеляційної скарги апелянтом в порядку та строки, визначені статтею 266 Господарського процесуального кодексу України не подавалося), що в сукупності з матеріалами справи № 913/558/17 є достатнім для розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 р. у справі № 913/558/17.

Враховуючи наведене, прибуття в судове засідання представника ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 у справі № 913/558/17 за наявними матеріалами, оскільки відкладення розгляду апеляційної скарги суперечитиме положенням ч.2 ст.273 Господарського процесуального кодексу України та вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, судом апеляційної інстанції не оцінюються нові документи, додані апелянтом до апеляційної скарги, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а саме копії: постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу), довідки від 23.10.2019 №КІЕ -07.8/3201 відділення АТ "Перший Український міжнародний банк", довідки від 24.10.2019 р. № 08.7.0.0.0/ 14 АТ КБ "Приватбанк", довідки від 22.10.2019 №175 АТ «Ощадбанк», довідки від 28.10.2019 № 98494-83б/б АТ "Альфа - Банк".

Апелянтом не наведено підстав та не надано доказів неможливості подання зазначених документів до суду першої інстанції при розгляді заяви від 03.10.2019, з причин, що об`єктивно не залежали від ТОВ «Імпел Гріффін Груп».

Скаржником не обґрунтовано правомірності звернення з клопотанням від 17.03.2020, що надійшло до суду 20.03.2020 про приєднання доказів до матеріалів справи, з яким надані копії наступних документів: облікової картки на зведене виконавче провадження, листа Державної податкової служби України ГУ ДПС у м. Києві №59815/10/26-15-02-01-22 від 06.12.2019 р., довідки від 30.10.2019 р. №53-2-03/4222 АТ «Укрсиббанк», довідки від 01.11.2019 р. №040-41/3228 філії ПАТ «Державний експортно імпортний банк України», довідки від 31.10.2019 р. №746 відділення АТ «Піреус Банк МКБ», довідки від 22.11.2019 р. №191764/0401-1 АТ «Сітібанк», виписки від 29.10.2019 р. по рахунку ТОВ «Імпел Гріффін Груп» в АТ «Райффайзен Банк Аваль», відомостей від ТОВ «Імпел Гріффін Груп» про відкриті рахунки за період з 01.01.2017 по 06.12.2019 роки.

Наведені документи також не були предметом розгляду у суді першої інстанції при розгляді заяви від 03.10.2019, що виключає надання їх оцінки судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019 у цій справі.

До того ж, клопотання підписане ОСОБА_1 («представником» позивача з посиланням на «довіреність в матеріалах справи»), строк дії якої згідно змісту довіреності визначений до 31.12.2019. Іншої довіреності до клопотання не додавалося.

Про закінчення дії довіреності підписанта судом вже зверталась увага в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 02.04.2020 у справі № 913/558/17.

За положеннями ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Східним апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, рішенням господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у справі № 913/558/17 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" до Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 251101,36 грн. боргу, 1357,84 грн. 3% річних, 2335,00 грн. інфляційних нарахувань, 10469,27 грн. пені та 3978,95 грн. судового збору.

Рішення суду набрало законної сили 03.10.2017 року та на його примусове виконання видано відповідний наказ від 03.10.2017 року (т.1 а.с.164).

14.11.2017 року старшим державним виконавцем Сєверодонецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54998871 з примусового виконання наказу № 913/558/17, виданого 18.09.2017 господарським судом Луганської області (т.2 а.с.71).

Як зазначено стягувачем у заяві від 03.10.2019, Товариству з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" з Єдиного Державного реєстру судових рішень стало відомо, що боржник - ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" є кредитором ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі № 908/1858/16, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2016 у справі № 908/1858/16, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" суму основного боргу 7536463,00 грн.; суму, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів 6702318,03 грн.; 3% річних в розмірі 642450,25 грн. та судовий збір в розмірі 206700,00 грн. На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 року у справі №908/1858/16, яке набрало законної сили 16.11.2016 року, видано відповідний наказ від 01.12.2016 року.

На підставі викладеного ТОВ "Імпел Гріффін Груп" звернулося до господарського суду Луганської області із заявою від 03.10.2019, в порядку ст.336 ГПК України, про звернення стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке має заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Алчевський коксохімічний завод" згідно наказу № 908/1858/16, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" в сумі 269242,42 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.10.2019 відмовлено у задоволенні заяви, що стало підставою для звернення до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

У відповідності до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню(ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (п.1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абз.1 ч.2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.ч.1,4 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи (ч.4 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до господарського суду Луганської області із заявою від 03.10.2019, ТОВ «Імпел Гріффін Груп» надано копію рішення господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 р. у справі №908/1858/16, копію наказу від 01.12.2016, копію довідки від 27.09.2019 № 240-43013/19, виданої АТ «Кредобанк», копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 54998871 (без ідентифікатора доступу), роздруківку з АСВП щодо виконавчого провадження № 54998871, копію довідки №4850/10/19 від 27.09.2019, за підписом генерального директора позивача, у якій зазначено, що станом на 27.09.2019 заборгованість становить 269 242,42 грн. та Публічним акціонерним товариством «Алчевський КХЗ» не погашена.

Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, заявником не подано належних та достатніх доказів невиконання боржником (ПАТ «Алчевський КХЗ») рішення Господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у справі №913/558/18 на загальну суму 269 242,42 грн. в рамках виконавчого провадження ВП №54998871.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ч.1 ст.74 ГПК України).

Отже, тягар доведення обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на ньому.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: допустимість, достовірність та достатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин.

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Правило допустимості доказів у процесуальному праві розуміється як певне, встановлене законом обмеження у використанні доказів у процесі вирішення конкретних справ, що є наслідком наявності письмових форм фіксації правових дій та їх наслідків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (Заява N 16404/03) від 19.02.2009 р. № 921, зазначається, що хоча стаття 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії", від 12.07.1988 р., серія A, N 140, с. 29, пп. 45 - 46, та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії", від 09.06.1998 р., Reports 1998-IV, с. 1462, п. 34).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

Наведена правова позиція міститься у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 р. № 910/5300/17.

Згідно викладеної Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 21.02.2018 у справі №910/5226/17 правової позиції, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

З наведеного вбачається, що надана ТОВ «Імпел Гріффін Груп» копія довідки від 27.09.2019 №4850/10/19 не є належним доказом, який підтверджує або спростовує наявність чи відсутність заборгованості ПАТ «Алчевський коксохімічний завод» стягнутої рішенням господарського суду Луганської області від 18.09.2017 року у цій справі (№ 913/558/17).

Долучена до матеріалів справи копія довідки АТ "Кредобанк" від 27.09.2019 року №240-43013/19 про відсутність надходжень грошових коштів на рахунок ТОВ "Імпел Гріффін Групп" №475/980 з 14.08.2017 року по 25.09.2019 року, не може вважатися достатнім доказом наявності заборгованості та невиконання рішення суду, оскільки не доводить відсутності надходжень грошових коштів від відповідача за іншими рахунками ТОВ «Імпел Гріффін Груп», про наявність яких зазначалося ПАТ «Запоріжсталь» з наданням відповідних доказів.

З наданої ТОВ «Імпел Гріффін Груп» роздруківки з АСВП (Автоматизована система виконавчих проваджень) від 03.10.2019 та копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2017 №54998871 (з закритим в тексті ідентифікатором для доступу) вбачається лише відкриття виконавчого провадження № 54998871.

Проте ненадання стягувачем з заявою від 03.10.2019 відомостей щодо ідентифікатора для доступу до матеріалів виконавчого провадження ВП № 54998871 позбавило суд можливості самостійного ознайомлення з матеріалами даного виконавчого провадження.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що за положеннями господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження (стягувач за ст.15 Закону є стороною виконавчого провадження) мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, тощо. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Проте, стягувачем не надано до заяви від 03.10.2019 року копій документів виконавчого провадження № 54998871, довідки державного виконавця про стан означеного виконавчого провадження, повного витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження, тощо.

Відкрите виконавче провадження не є доказом наявності заборгованості відповідача перед позивачем саме у сумі 269242,42 грн. Після ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі пройшло більше двох років, що не виключає можливості його часткового виконання і як наслідок зменшення суми заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що подані позивачем разом із заявою від 03.10.2019 р. документи не можуть бути достатніми, належними та допустимими доказами наявності заборгованості відповідача в сумі 269 242,42 грн. перед позивачем, у розумінні вимог ст. ст. 73, 76, 77, 78 ГПК України, що перш за все має бути доведено позивачем при зверненні до суду з заявою в порядку ст.336 ГПК України.

Крім того, з огляду на приписи ч.ч. 8,9 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, до суду не надано і документів, необхідних для вирішення поданої заяви від 03.10.2019, про фактичні дані та стан виконання (часткового виконання) або невиконання ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» рішення господарського суду Запорізької області від 28.09.2016 у справі №908/1858/16.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи містяться інші документи подані позивачем, які на думку останнього підтверджують невиконання відповідачем рішення суду у цій справі (№ 913/558/17), проте дані документи подані з іншою заявою позивача від 10.12.2019 про звернення стягнення на грошові кошти (надійшла до суду 16.12.2019), а отже були відсутні у суду першої інстанції на час прийняття оскаржуваної ухвали від 18.10.2019.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведення заявником факту невиконання боржником рішення суду у справі № 913/558/17 і, як наслідок, наявності заборгованості за ним у заявленому розмірі, правомірно відмовивши у задоволенні заяви ТОВ «Імпел Гріффін Груп» від 03.10.2019.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010(Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010(Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на наведене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані та не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Луганської області від 18.10.2019 року у справі № 913/558/17.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд ухвали господарського суду Луганської області від 18.10.2019 року у справі № 913/558/17 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпел Гріффін Груп" на ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019р. у справі №913/558/17 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 18.10.2019р у справі №913/558/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.06.2020року.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук