ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. Справа№ 910/15746/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Скрипки І.М.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 (повний текст складено 06.03.2020)

у справі №910/15746/19 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»

2. Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 29 380, 45 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі, відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 29 380, 45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2020 замінено позивача у справі №910/15746/19 з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на його правонаступника Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі, позивач).

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2019 залучено до участі у справі Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та Дніпровський відділ державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як стягувач за виконавчим провадженням №31253776 від 13.10.2011, безпідставно утримує на своєму рахунку грошові кошти у розмірі 29 380, 45 грн, які перерахувало Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області в погашення заборгованості внаслідок реалізації майна боржника ОСОБА_1 на прилюдних торгах, які рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2013 по справі №209/3207/13-ц були визнані недійсними. У зв`язку з наведеним позивач вказує, що правова підстава набуття відповідачем вказаної суми коштів відпала.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19 позов Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції кошти у розмірі 29 380 (двадцять дев`ять тисяч триста вісімдесят) грн 45 коп та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення суду мотивоване виникненням регресної вимоги у Південного Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про повернення коштів в сумі 29 380, 45 грн, що були перераховані позивачем відповідачу за платіжним дорученням від 06.06.2013 №790.

В оскаржуваному рішенні суд зазначив, що правова підстава набуття відповідачем вказаних грошових коштів відпала у зв`язку із прийняттям рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 у справі №209/3207/13-ц, яким визнано недійсними прилюдні торги щодо реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та акт проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна та частковим задоволенням позову переможця відкритих торгів ОСОБА_6 до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за участю третіх осіб: Головного Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, відшкодування матеріальних та моральних збитків, яким стягнуто з Дніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 34 040, 00 грн, 340,40 грн сплаченого судового збору та 3 678, 01 грн витрат за надання правової допомоги адвокатом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 31.03.2020 (про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті) Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що судом не досліджено, що саме відділ державної виконавчої служби, який був замовником проведення торгів та передавав описане майно на реалізацію, яке було надалі реалізовано на прилюдних торгах, не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого електронні торги визнані недійсними в судовому порядку, а тому, як зазначає апелянт, неналежне виконання органом державної виконавчої служби своїх повноважень не може бути підставою звернення позивача з позовом до відповідача.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не досліджено обставини щодо притягнення державного виконавця до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності і, як наслідок, не стягнено з нього заподіяної майнової шкоди в розмірі вартості нерухомого майна, що й призвело до помилкового застосування норм статті 1212 Цивільного кодексу України.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

22.05.2020 позивач через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Позивач у відзиві наголосив на тому, що в межах виконавчого провадження стягувач (відповідач) може набути лише ті кошти, які стягнуті з боржника або отримані від реалізації майна боржника. Однак, оскільки торги щодо реалізації майна боржника були визнані недійсними, учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій у межах виконавчого провадження, мають бути повернуті у стан, який передував проведенню публічних відкритих торгів.

Представники третіх осіб письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у справі №910/15746/19 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у справі №910/15746/19 поновлено Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариство «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

18.05.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, обґрунтоване складністю справи, великою кількістю учасників та особливостями предмету доказування та значення справи для сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про проведення апеляційного розгляду справи №910/15746/19 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги та спору по суті.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

На виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №31253776 з виконання виконавчого листа №2-178, виданого 13.10.2011 Дніпровським районним судом міста Дніпродзержинськ, про стягнення солідарно зі ОСОБА_1 (боржник-1) та ОСОБА_5 (боржник-2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (стягувач) заборгованості за кредитним договором у розмірі 395 584, 97 грн, 1 700, 00 грн судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120, 00 грн.

Державним виконавцем було вжито заходи, спрямовані на опис та арешт майна, яке належить боржнику-1 на праві власності, а саме - квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

03.06.2013 були проведені прилюдні торги з реалізації вказаного майна боржика-1 про, що складено протокол №08/119/13/А-09н-2.

Переможцем аукціону було оголошено ОСОБА_6, яким відповідно до платіжного доручення №790 від 06.06.2013 було перераховано кошти в розмірі 29 380, 45 грн на рахунок депозитних сум, а в подальшому вони були перераховані Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» на виконання виконавчого листа №2-178, виданого 13.10.2011.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 у справі №209/3207/13-ц скасовано рішення Дніпровського суду міста Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 28.05.2014 у справі №209/3207/13-ц та ухвалено нове рішення, яким визнано недійсними прилюдні торги, проведені 03.06.2013 по реалізації нерухомого майна, а саме квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним акт проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна; визнано недійсним свідоцтво, видане 03.07.2013 приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі №1225, яким посвідчено право власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпровського суду міста Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 05.07.2017 у справі №209/4394/15-ц, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2018, позов ОСОБА_4 до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за участю третіх осіб: Головного Управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк», про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, відшкодування матеріальних та моральних збитків - задоволено частково та стягнуто з Дніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 34 040, 00 грн, 340,40 грн сплаченого судового збору та 3 678, 01 грн витрат за надання правової допомоги адвокатом.

Відповідно до виписки по рахунках 03.08.2018 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області з рахунку Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було здійснено безспірне списання коштів на виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.04.2018 у справі №209/4394/15-ц на суму 38 058, 41 грн (кошти в сумі 34 040, 00 грн, 340, 40 грн сплаченого судового збору та 3 678, 01 грн витрат за надання правової допомоги адвокатом) на користь ОСОБА_6 .

11.02.2019 позивачем направлено відповідачу претензію №10-64/864 про повернення коштів у розмірі 29 380,45 грн, які є безпідставно набутими та підлягають поверненню Головному територіальному управлінню юстиції у Дніпропетровській області.

Так як відповідачем не були повернуті позивачу кошти у сумі 29 380,45 грн, звертаючись з даним позовом до суду та посилаючись на норми статті 1212 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 29 380,45 грн, оскільки відпала правова підстава для утримання цих коштів відповідачем.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог позивача, зазначає у відзиві на позовну заяву, що у боржника існує борг за кредитом і спірні кошти не є безпідставно набутими, а сплачені на погашення кредиту. Крім того, як зазначає відповідач, відділ державної виконавчої служби був замовником проведення торгів та передавав описане майно на реалізацію, яке було надалі реалізовано на прилюдних торгах, і саме він не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого електронні торги визнані недійсними в судовому порядку, а тому, неналежне виконання органом державної виконавчої служби своїх повноважень не може бути підставою звернення з позовом до відповідача, а особами, які мають повертати отримані в результаті публічних торгів кошти, є, як зазначає відповідач, Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та позивач, внаслідок помилкових дій яких були допущені порушення законодавства, що і призвело до скасування у судовому порядку результатів прилюдних торгів.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Колегія суддів зазначає, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення учасниками відповідних правовідносин у майбутньому породження певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, прямо передбачених частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України.

Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 Цивільного кодексу України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або взагалі була відсутня.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2019 у справі №927/468/17.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 по справі №209/3207/13-ц визнано недійсними прилюдні торги, проведені 03.06.2013 щодо реалізації квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та акт проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна.

Результатом визнання публічних торгів недійсними є те, що всі учасники правовідносин, які склалися в процесі здійснення виконавчих дій в межах зведеного ВП №31253776, мають бути приведені у стан, який передував проведенню публічних торгів.

Згідно рішення Дніпровського суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.07.2017 у справі №209/4394/15-ц з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, як з розпорядника коштів, стягнуто на користь ОСОБА_6 в порядку реституції кошти у розмірі 34 040,00 грн. (з яких кошти у розмірі 29 380,45 грн. були перераховані державним виконавцем Акціонерному товариству «Державний експертно-імпортний банк України» у рахунок погашення боргу), 340,40 грн. сплаченого судового збору та 3 678,01 грн. витрат за надання правової допомоги адвокатом.

Таким чином, у судовому порядку підтверджено обов`язок по поверненню коштів, а також їх розмір, у зв`язку з чим в подальшому з позивача відповідно до банківської виписки по рахунках 03.08.2018 списано на користь ОСОБА_6 кошти в розмірі 38 058,41 грн.

Таким чином, оскільки 03.08.2018 мало місце фактичне виконання рішення Дніпровського суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.07.2017 у справі №209/4394/15-ц, то вказана обставина зумовлює виникнення регресної вимоги у Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про повернення коштів в сумі 29 380,45 грн, що перераховані позивачем відповідачу за платіжними дорученнями від 06.06.2013 №790.

Враховуючи те, що правова підстава набуття відповідачем грошових коштів у сумі 29 380,45 відпала, то в силу приписів статті 1212 Цивільного кодексу України, відповідач зобов`язаний повернути кошти позивачу.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що неналежне виконання органом державної виконавчої служби своїх повноважень, внаслідок чого прилюдні торги визнано недійсними, не може бути підставою звернення з позовом до відповідача, суд вважає необґрунтованим, оскільки відповідно до частини 2 статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З огляду на вищевикладене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у даній справі є правомірними.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин решту аргументів відповідача (скаржника), окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №910/15746/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/15746/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді І.М. Скрипка

А.І. Тищенко