ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 912/1374/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явились

відповідача-1 - Ступак Д.В.

відповідача-2 - П`яних М.Є.

відповідача-3 - Грімова Г.М.

відповідача-4 - не з`явились

відповідача-5 - не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 р. (повне рішення складено 07.02.2020 р.)

у справі № 912/1374/19 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС"

до 1. Офісу Генерального прокурора

2. Прокуратури Кіровоградської області

3. Національної поліції України

4. Головного управління національної поліції в Кіровоградській області

5. Державної казначейської служби України

про стягнення шкоди у розмірі 37441610,00

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Генеральної прокуратури України, Прокуратури Кіровоградської області, Національної поліції України, Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України про стягнення 37441610,00 грн матеріальної шкоди.

Вимоги позивача обгрунтовані тим, що внаслідок протиправної бездіяльності органів прокуратури та досудового розслідування йому було завдано збитки у розмірі вартості зерна, в порушення вимог укладених договорів зберігання не повернуто зерно останньому, тому позивач просить стягнути з цих органів матеріальну шкоду у розмірі 37441610,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 27.05.2019 р. у справі № 912/1374/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" з додатками направлено за підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.06.2019 р. у справі № 912/1374/19 позовну заяву та додані до неї документи повернуто позивачеві на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 р. задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС", ухвалу Господарського суду м. Києва від 20.06.2019 р. у справі № 912/1374/19 скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.09.2019 р. відкрито провадження у справі № 912/1374/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 р. у справі № 912/1374/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення у повному обсязі та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відшкодування заподіяної йому шкоди є у прямому причинному зв`язку з діями органів прокуратури та досудового слідства, оскільки внаслідок протиправної бездіяльності цих органів позивачу заподіяно шкоду у розмірі 37441610,00 грн саме злочинним неповерненням майна зі зберігання.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2020 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" у справі № 912/1374/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 912/1374/19 та призначено її до розгляду на 07.04.2020 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2020 р. у зв`язку із запровадженням на території України карантину розгляд даної справи призначено на 12.05.2020 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 р. було відкладено розгляд справи до 09.06.2020 р.

У засідання суду, призначене на 09.06.2020 р., представники позивача, відповідача-4 та відповідача-5 не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Жодних доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що вказані представники були позбавлені можливості через будь-які перешкоди бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього позивач, відповідач-4 та відповідач-5 не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них завчасно не було подано суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Протягом серпня - вересня та листопада 2014 року між Приватним акціонерним товариством "Креатив" (далі - зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС", (далі - поклажодавець) було укладено одинадцять договорів відповідального зберігання продукції, а саме: № Х14-00002 від 18.08.2014 р.; № Х14-00003 від 18.08.2014 р.; № Х14-00008 від 18.08.2014 р.; № Х14-00012 від 20.08.2014 р.; № Х14-00013 від 20.08.2014 р.; № Х14-00022 від 26.08.2014 р.; № Х14-00037 від 08.09.2014 р.; № Х14-00040 від 12.09.2014 р.; № Х14-00047 від 29.09.2014 р.; № Х14-00049 від 30.09.2014 р.; № Х14-00066 від 11.11.2014 р. (далі - договори зберігання).

Відповідно до п. 1.1 договорів зберігання зберігач приймає, а поклажодавець передає на тимчасове оплатне відповідальне зберігання наступний товар: насіння соняшника врожаю 2014 року (далі - насіння соняшника або зерно) в кількості до 800, 250, 800, 1200, 800, 1700, 1500, 100, 200, 300, 500 тонн відповідно, на умовах, визначених даними договорами.

За умовами укладених сторонами договорів зберігання строк зберігання зерна визначено до 30.04.2015 р.

На підставі актів здачі-прийняття насіння соняшнику № 1 від 03.09.2014 р., № 1 від 08.09.2014 р., № 1 від 15.09.2014 р. (два акта), № 1 від 30.09.2014 р., № 1 від 19.09.2014 р., № 1 від 06.10.2014 р., № 1 від 17.10.2014 р., № 1 від 10.10.2014 р. № 1 від 20.10.2014 р., № 1 від 14.11.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС", як поклажодавцем, передано та Приватним акціонерним товариством "Креатив", як зберігачем, прийнято на відповідальне зберігання насіння соняшника в кількості 3983,150 тонн.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство "Креатив" прийняло на себе зобов`язання з відповідального зберігання насіння соняшника, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС" прийняло на себе зобов`язання з оплати послуг зберігання.

04.02.2015 р. та 09.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС" зверталося до Приватного акціонерного товариства "Креатив" з листами № 12 та № 15 про повернення майна зі зберігання у кількості 3983,150 тонн, в яких, Товариство з обмеженою відповідальльністю "ІТД - ЛС" просило узгодити запропонований ним графік відвантаження зерна, починаючи з 23.02.2015 р. по 20.03.2015 р. по 200 тонн в день, а в разі не погодження з таким графіком, запропонувати у письмовій формі свій відповідний графік.

17.02.2015 р. листом № 20 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС" звернулось до Приватного акціонерного товариства "Креатив" з пропозицією укласти договір поставки насіння соняшника в обсязі 3983 тонн 150 кг за ціною на день укладення договору.

25.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС" направило на адресу Приватного акціонерного товариства "Креатив" заяву-вимогу № 25 про повернення майна з відповідального зберігання, в якій поклажодавцем запропоновано на підставі п. 5.1 договорів зберігання відвантажити належне поклажодавцю зерно на запропонованих у даній заяві-вимозі умовах його відвантаження, а у разі незгоди із запропонованими умовами відвантаження зерна надати свої пропозиції письмово, але не пізніше ніж за 7 робочих днів до запланованої дати відвантаження та запропонувало надати розрахунок для оплати послуг по відвантаженню зерна у строк до 19.03.2015 р. (включно).

У відповідь Приватне акціонерне товариство "Креатив" повторно просило надати пропозицію щодо реалізації останньому насіння соняшника, що знаходиться у нього на зберіганні.

19.03.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТД - ЛС" на адресу Приватного акціонерного товариства "Креатив" направило телеграму, в якій повідомило про те, що оскільки його рахунки на оплату послуг не було виставлено, інших пропозицій щодо відвантаження насіння з відповідального зберігання від нього не надійшло, відвантаження насіння соняшника врожаю 2014 року розпочнеться 20.03.2015 р. о 10 год., на умовах, викладених у заяві-вимозі від 25.02.2015 р.

Вказані обставини були встановлені постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 05.10.2015 р. у справі № 912/2256/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" до Приватного акціонерного товариства "Креатив" про повернення зі зберігання насіння соняшнику в кількості 3983,150 тонн вартістю 37441610,00 грн, яка набрала законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

15.07.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" звернулося до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області із заявою про незаконне привласнення майна посадовими особами Приватного акціонерного товариства "Креатив", яке було йому ввірене та перебувало у його віданні шляхом зловживання своїм службовим становищем в особливо великих розмірах, а саме насіння соняшнику, переданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" на підставі договорів відповідального зберігання продукції, внаслідок чого позивачу було завдано шкоди на суму 37441610,00 грн.

Вказана заява була отримана Кіровоградським МВ УМВС України в Кіровоградській області 15.07.2015 р., що підтверджується печаткою канцелярії відповідного відділу.

Заява про вчинене кримінальне правопорушення Приватним акціонерним товариством "Креатив" була надіслана позивачем до Генерального прокурора та Міністра внутрішніх справ України засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанцією Державного комітету зв`язку та інформатизації України № 632/23 та № 623/24.

У заяві про кримінальне правопорушення позивач зазначає, що йому було завдано шкоди на суму 37441610,00 грн, саме привласненням посадовими особами Приватного акціонерного товариства "Креатив" ввіреного позивачем майна (насіння соняшнику).

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що, на думку позивача, органами прокуратури та досудового розслідування було завдано йому збитки у розмірі вартості неповернутого зерна за договорами зберігання внаслідок протиправної бездіяльності та умисної тяганини цих органів, а тому останній просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 37441610,00 грн.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

У відповідності до ст. 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Згідно зі ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов`язаний піклуватися про річ, як про свою власну (ст. 942 ЦК України).

Відповідно до ст. 949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

За змістом ст. ст. 950, 951 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Таким чином, оскільки майно було передано на відповідальне зберігання Приватного акціонерного товариства "Креатив", тому саме на цю особу покладено обов`язок схоронності майна та повернення його власнику. При цьому вбачається, що майно в натурі може бути повернуто власнику лише у разі наявності його у зберігача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного Господарського суду від 05.10.2015 р. у справі № 912/2256/15, яка набрала законної сили, було задоволено позовні вимоги ТОВ "Інформаційно-торговий дім -ЛС" до ПрАТ "Креатив" та зобов`язано повернути майно - насіння соняшника в кількості 3983,150 тонн вартістю 37441610,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2016 р. у справі № 910/9131/16 за заявою Приватного акціонерного товариства "Креатив" про визнання банкрутом прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду.

Постановою Господарського суду міста Києва від 16.04.2018 р. у справі № 910/9131/16 Приватне акціонерне товариство "Креатив" визнано банкрутом.

З вказаної постанови вбачається, що позивача включено до реєстру кредиторів ПрАТ "Креатив", в тому числі у сумі вартості переданого на зберігання майна (зерна) - 37441610,00 грн.

Також, Господарським судом Кіровоградської області розглядалась справа № 912/1724/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" до Приватного акціонерного товариства "Креатив" про стягнення заборгованості в загальній сумі 47308450,93 грн та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Креатив" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" про стягнення з останнього 2505265,82 грн заборгованості з оплати послуг зберігання за укладеними між сторонами договорами відповідального зберігання продукції та 1458326,49 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 11.10.2016 р. № 912/1724/15 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" від первісного позову та припинено провадження у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" до Приватного акціонерного товариства "Креатив" про стягнення 47308450,93 грн та прийнято відмову Приватного акціонерного товариства "Креатив" від зустрічного позову та припинено провадження у справі за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Креатив" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" про стягнення 3963592,31 грн.

Відмова від позову була прийнята судом. В своїх поясненнях позивач підтверджує ті обставини, що він відмовився від позову з тих підстав, що вже було прийняте рішення суду про повернення насіння соняшнику в кількості 3983,150 тон вартістю 37441610,00 грн, яке вже знаходилось на примусовому виконанні. Вбачається, що позивач відмовився як від основної суми боргу, так і від стягнення штрафних санкцій та упущеної вигоди з Приватного акціонерного товариства "Креатив".

Отже позивач з власної ініціативи відмовився від позову про стягнення вартості переданого на зберігання майна (зерна) - 37441610,00 грн основного боргу, а також 904753,43 грн штрафних санкцій та 8962087,50 грн упущеної вигоди з Приватного акціонерного товариства "Креатив", тобто з особи, що порушила зобов`язання, та, відповідно права та охоронювані інтереси позивача по справі, натомість звернувся з позовом до держави про відшкодування шкоди в розмірі вартості вищезазначеного майна.

Положення ч. 1 ст. 225 ГК України регулюють склад збитків, що підлягають відшкодуванню особами, які допустили господарське правопорушення, порушили господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності.

В силу ст. 42 ГК України підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання самостійно на власний ризик і майнові втрати від такої діяльності, обумовлені договірними зобов`язаннями сторін, не можуть покладатися на державу за самим лише фактом їх понесення в будь-якому разі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 р. у справі № 910/715/17.

Крім того, аналогічний спір був уже вирішений під час розгляду справ № 912/2256/15 та № 910/9131/16.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких посадові чи службові особи органу, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких передбачений ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України. Також, для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою за заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 р. № 910/715/17.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань (в даному випадку дії чи бездіяльності органів досудового розслідування) та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань (дії чи бездіяльності органів досудового розслідування)) та заподіяними збитками.

З поданих до матеріалів справи документів не вбачається протиправність дій органів прокуратури та досудового розслідування, наслідком яких було завдано позивачу збитків. Подання позивачем скарг на дії та бездіяльність органів прокуратури та досудового розслідування не свідчить про їх протиправність та не свідчить, що вказані дії завдали позивачу збитків саме у розмірі вартості майна, переданого Приватному акціонерному товариству "Креатив". Крім цього, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями органів прокуратури та досудового розслідування та завданням позивачу збитків у визначеному ним розмірі.

Оскільки відсутні протиправність поведінки, причинно-наслідковий зв`язок між діями органів прокуратури та досудового розслідування та заподіянням збитків, а отже не встановлено складу правопорушення, необхідного для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як стягнення збитків, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення збитків з органів прокуратури та досудового розслідування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 р. у справі № 912/1374/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно-торговий дім - ЛС" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 30.01.2020 р. у справі № 912/1374/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 23.06.2020 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна