СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2020 р. Справа №917/2185/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Склярук О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» (вх.№1152П/1 від 13.04.2020) на рішення Господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі №917/2185/19 (м. Полтава, суддя Киричук О.А., повний текст рішення складено 18.02.2020),

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ,

до Дочірнього підприємства «Тандем» Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ», м. Полтава,

про стягнення 78636,92 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до Дочірнього підприємства «Тандем» Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ» про стягнення заборгованості в сумі 78636,92 грн. за Договором №б/н від 11.01.2014 (22851,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 51235,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 4550,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання згідно умов Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 11.01.2014.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у позові відмовлено повністю.

Позивач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити; судові витрати покласти на відповідача; провести розгляд справи за участі позивача, викликати його у судове засідання з метою детального пояснення конкретних обставин справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.06.2015 року у справі №917/886/15 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ДП «Тандем» ТОВ «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ» вже встановлено факт домовленості сторін щодо розміру відсоткової ставки, комісії та пені за договором б/н від 11.01.2014, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню повторно;

- відповідач не оспорював укладення чи не укладення кредитного договору, не довів, що підписуючи Анкету-заяву ознайомлювався з іншими Умовами і правилами, ніж ті, що містяться в матеріалах справи, а тому застосування судом до спірних правовідносин висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 №342/180/17 є безпідставними, оскільки за змістом зазначеної постанови відповідачі заперечували проти факту ознайомлення їх з тією редакцією витягу Умов та правил, що були додані до матеріалів справи;

- суд безпідставно застосував до спірних правовідносин висновки, зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 №342/180/17, оскільки у даній справі спір розглядався між пересічним споживачем банківських послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та Банком. Однак, Закон України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на спірні правовідносини;

- суд не врахував, що основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що повний текст рішення від 13.02.2020 було отримано ним 26.03.2020, а апеляційну скаргу подано до суду 30.03.2020, у зв`язку з чим причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є поважними.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху (з урахуванням положень пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України) для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№4008 від 29.04.2020) на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2020. Зокрема, апелянтом надано заяву про поновлення строку. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що копія повного тексту оскаржуваного рішення отримана позивачем 26.03.2020 нарочно в суді, однак представник позивача не розписувався про отримання повного тексту рішення, а тому матеріали справи не містять відповідної відмітки. Також апелянт звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять доказів і отримання повного тексту оскаржуваного рішення в іншу дату; сама апеляційна скарга подана 30.03.2020. Крім того, апелянт посилається на отримання судового рішення під час дії карантину, у зв`язку з чим, строк оскарження продовжується на строк дії карантину.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» у справі №917/2185/19. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відхиливши клопотання апелянта про проведення розгляду справи за участі представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», судом було повідомлено сторони, що апеляційна скарга може бути розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи - за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом).

Також судом було встановлено, що, зважаючи на відсутність необхідності виклику сторін для надання пояснень, з огляду на обставини справи, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та убезпечення населення від вказаної особливо небезпечної інфекційної хвороби, приймаючи до уваги положення ст.ст.8, 247, 270 ГПК України, підстави для задоволення клопотання про проведення розгляду за участі представника апелянта - відсутні.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі отримана позивачем за юридичною адресою - 13.05.2020, позивачем за адресою для листування - 08.05.2020, представником позивача - 08.05.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Копія ухвали про призначення справи до розгляду, направлена на адресу Дочірнього підприємства «Тандем» Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ», зазначену як місцезнаходження товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду із відміткою «відсутній адресат».

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Додаткових письмових пояснень чи матеріалів від учасників провадження у справі не надійшло.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2014 між Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач) та ДП «Тандем» ТОВ «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ» (далі - Відповідач) було підписано Заяву про відкриття поточного рахунку та про приєднання до умов та правил банківських послуг.

В Заяві про приєднання до умов та правил банківських послуг, яку заповнено відповідачем та скріплено печаткою підприємства, зазначено, що підписавши дану заяву, висловлюю свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування. Підписавши дану заяву, в порядку чинного законодавства засвідчую згоду на ведення з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому умовами та правилами подання банківських послуг. Своїм підписом я приєднуюсь і зобов`язуюсь виконувати умови викладені в Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження з банківського обслуговування з клієнтом через web - сайт банку (www.pb.ua чи іншої інтернет-/SMS-ресурс, вказаний банком). Підтверджую, що вся надана мною інформація є правильною. При укладенні договорів, а також додаткових угод до них банк і клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку та підпису особи уповноваженої підписувати договори і угоди до них від імені банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Заява підписана та скріплена печаткою ДП «Тандем» ТОВ «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ».

З посиланням на наданий разом із позовною заявою витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» (зокрема - Розділ 3.18 «Умови обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів») позивач вказує на те, що шляхом підписання вищезазначеної заяви, відповідач приєднався до наступних умов:

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.181.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.18.1.8. Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода ).

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначає, що Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводитеся Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу Умов 3.18.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулению»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1. Умов).

При необнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулению, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулению, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати, в яку дебетове сальдо підлягало обнулению (п.3.18.4.1.2. Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в, який дебетове сальдо підлягало обнулению, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулению, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.3. Умов).

Під непогашенням кредиту мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.18.4.1.4. Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківською дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.18.4.4.Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4. Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

З урахуванням вищезазначених «Умов та правилами надання банківських послуг» та анкети, копії виписок по рахункам відповідача, а також наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача станом на 16.10.2019, позивач зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок Відповідачу 8969, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг» та при цьому позивачем було надано кредитний ліміт, в розмірі 10000,00 грн. А відповідач, у свою чергу, не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання щодо його погашення відповідно до вищеозначених Умов, у зв`язку із чим, станом на 16.10.2019 має заборгованість - 97701,23 грн. яка складається з наступного: 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; 28225,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5270,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 54205,40 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача 78636,92 грн. заборгованості за Договором №б/н від 11.01.2014 (22851,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 51235,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 4550,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом).

Суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оскільки у заяві позичальника від 11.01.14 року відсутні умови договору про встановлення процентів за користування кредитом, комісії за користуванням кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем умов, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, підстави для задоволення вимог АТ «ПРИВАТБАНК» про стягнення процентів за користування кредитом, комісії за користуванням кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови.

Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені, комісії, процентів, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

З таких обставин в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (11.01.2014) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (17.12.2019), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачам Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення кредиту, комісії за користування кредитом, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний господарський суд погоджується із місцевим господарським судом, що надані позивачем Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17.

Посилання апелянта на неможливість застосування позиції, викладеної у вищевказаній постанові, з огляду на те, що у справі №342/180/17 відповідачем була фізична особа, справа стосувалась цивільних відносин та передбачала застосування законодавств про захист прав споживачів, на думку колегії суддів є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, у постанові по справі №342/180/17, зокрема, викладена правова позиція, відповідно до якої вказано про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору Умови та правила надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ, які не містять підпису позичальника, шляхом підписання заяви-анкети. Також, правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, була, зокрема, застосована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у справі №916/2755/18 (постанова від 30.09.2019), спірні правовідносини у якій аналогічні правовідносинам сторін у даній справі.

Отже, за результатами розгляду даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони спору обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії за користування кредитом, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 Цивільного кодексу України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог таких принципів цивільного судочинства як справедливість, добросовісність та розумність, що передбачені п. 6 частиною 1 статті 3 Цивільного кодексу України.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у даній справі, відмовивши позивачу у стягненні з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 22851,11 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 51235,81 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 4550,00 грн.

Щодо доводів апелянта про те, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.06.2015 року у справі №917/886/15 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ДП «Тандем» ТОВ «Альтернативний кредитний центр «Експрес-кредит інформ» вже встановлено факт домовленості сторін щодо розміру відсоткової ставки, комісії та пені за договором б/н від 11.01.2014, а тому вказані обставини не підлягають доказуванню повторно, колегія суддів зазначає наступне.

У вказаному рішенні йде посилання на Розділ 3.2 Умов, зокрема, щодо порядку надання кредиту та порядку розрахунків за користування кредитом. При прийнятті рішення Господарського суду Полтавської області від 18.06.2015 у справі №917/886/15 судом було враховано, що «Згідно письмових пояснень представника позивача (а.с. 91-92) зазначені Умови діяли на момент відкриття поточного рахунку відповідачу та не змінювались до моменту розгляду даної справи у суді.». В той же час, в матеріалах справи не міститься доказів про незмінність Умов та правил надання банківських послуг за період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом та прийняття відповідного рішення у справі.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про встановлення рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.06.2015 року у справі №917/886/15 факту домовленості сторін щодо розміру відсоткової ставки, комісії та пені за договором б/н від 11.01.2014 станом на дату прийняття рішення у справі №917/2185/19.

Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі Серявін проти України від 10.05.2011, пункт 58).

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 13.02.2020 у справі №917/2185/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук