УХВАЛА

м. Київ

23.06.2020Справа №25/228
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", м. Київ

про заміну сторони виконавчого провадження у справі №25/228

у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віват", м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бірчер Бенер", Житомирська область, Коростишівський район, с. Вільня

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Атма", Київська область, м. Ірпінь

про стягнення 729 034,79 грн.

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явились;

від відповідача-1 (боржника): не з`явились;

від відповідача-2 (боржника): не з`явились;

від відповідача-3 (боржника): не з`явились;

від заявника: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРЧЕР БЕНЕР" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМА" заборгованості в сумі 729 034,79 грн., з них заборгованість за кредитом - 607 266,31 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 113 688,87 грн. та пеня за несвоєчасне погашення процентів - 8 079,61 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.07.2010р. у справі №25/228 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІВАТ", Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРЧЕР БЕНЕР", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТМА" на користь Відкритого акціонерного товариства "ВТБ Банк" грошові кошти в сумі 725 107,41 грн. та судові витрати в розмірі 7 485,82 грн.

02.08.2010р. Господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання рішення.

10.12.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у зв`язку з укладенням між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" Договору №1 МБ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором від 04.02.2014р.

Ухвалою від 10.12.2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" №09/12-15 від 09.12.2015р. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №25/228 та додані до неї документи було повернуто без розгляду.

21.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" повторно звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у зв`язку з укладенням між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" Договору №1 МБ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором від 04.02.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2020 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №25/228 призначено на 26.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 було зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" надати суду докази, які б підтверджували факт сплати грошових коштів в розмірі 7 723 461, 51 грн Відкритому акціонерному товариству "ВТБ Банк" на виконання п. 1.2. Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення права вимоги №1 МБ від 04.02.2014, укладеної між Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" та відкладено судове засідання до 23.06.2020.

11.06.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 26.05.2020.

В судове засідання 23.06.2020 представники сторін та заявника не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином та відповідно до положень ст. 334 ГПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши в судовому засіданні 23.06.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про заміну сторони (стягувача) у справі №25/228 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Приписами статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з поданої заяви, 04.02.2014 між позивачем (банк, первісний кредитор, первісний стягувач) та заявником (новий кредитор, правонаступник стягувача) було укладено Договір №1 МБ про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами (договір про відступлення), згідно з яким, первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, в тому числі, права вимоги за Генеральною угодою № 122.5.01-01/07-ГУ від 21.12.2007, Договором про відкриття кредитної лінії № 101.5.07-01/08-КЛ від 21.12.2007 та за Договором про відкриття кредитної лінії № 101.5.07-01/08-ГУ від 27.02.2008 (на підставі яких рішенням суду у даній справі було вирішено стягнути солідарно з відповідачів грошові кошти).

Згідно з п. 1.1.4 Договору про відступлення права вимоги - право вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами по сплаті заборгованості за кредитним договором, а також інші права вимоги за кредитним договором, генеральною угодою і договорами забезпечення.

Відповідно до п. 3.1.4 вищезазначеного договору, одночасно з переходом права вимоги в межах чергового реєстру прав вимог, до нового кредитора переходять права згідно договорів забезпечення.

12.02.2014 між позивачем та заявником було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відступлення прав вимог №1 МБ від 04.02.2014, разом із додатком №1 - Черговим реєстром прав вимог №1 від 12.02.2014, додатком №2 - актом приймання-передачі документації від 12.02.2014, якими, визначено перелік боржників, права вимоги до яких відступаються та розмір заборгованості.

Згідно з п.1.2 Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення прав вимог №1 МБ від 04.02.2014, ціна договору за відступлення права вимоги в межах чергового реєстру прав вимог №1 від 12.02.2014 (додаток 1 до цієї угоди) складає 7 723 461, 51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Додаткової угоди №1 до Договору про відступлення прав вимог №1 МБ від 04.02.2014 заявник сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 7 723 461, 51 грн грн., що підтверджується наданим до клопотання про долучення доказів до матеріалів справи платіжним дорученням №182 від 12.02.2014.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, для настання процесуального правонаступництва необхідним є встановлення факту правомірного переходу до особи матеріальних прав попередника.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання цілком і повністю зберігається, а відбувається зміна лише суб`єктивного складу кредиторів.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Суд виходить з того, що процесуальне правонаступництво як перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи відбувається у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Відтак, для вирішення питань можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права. При цьому Суд враховує, що процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення; а право звернення з заявою про заміну сторони її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі.

За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання наказу від 02.08.2010 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2010 у справі №25/228 визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 52, 232, 334 Господарського кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну сторони виконавчого провадження у справі №25/228 задовольнити.

2. Замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.07.2010 у справі №25/228, з Відкритого акціонерного товариства "ВТБ Банк" (ідентифікаційний код 14359319, адреса: 01024, м. Київ, бул. Тараса Шевченка/ вул. Пушкінська, буд. 8/26) - на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (ідентифікаційний код 37881514, адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорси, буд. 31).

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов