ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Справа № 915/2376/19
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

за участі секретаря Говоріної А.Е.,

без участі представників сторін, які не з`явилися в судове засідання;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/2376/19

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України,

Русанівський б-р, 8, м. Київ, 02154;

адреса для листування: вул. Ніжинська, 11, офіс 51, м. Одеса, 65023;

до військової частини А 2802,

просп. Героїв України, 60, м. Миколаїв, 54030;

про стягнення грошових коштів у сумі 31349 грн. 81 коп.

В С Т А Н О В И В:
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБ України) звернулося з позовом про стягнення з військової частини НОМЕР_1 (далі В/Ч НОМЕР_1 ) у порядку регресу грошових коштів у загальній сумі 31349 грн. 81 коп., із яких: 30049 грн. 81 коп. сума сплаченого відшкодування; 1300 грн. сума сплачених витрат на встановлення розміру збитків та збір документів, ? з посиланням на те, що МТСБ України виплачено зазначену суму у вигляді страхового відшкодування потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), яка сталася 13.02.2018 в районі перехрестя вул. Флотська та просп. Миру в Приморському районі м. Маріуполь з вини працівника В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який керував автомобілем УРАЛ-4320, державний знак НОМЕР_2 , не забезпеченим полісом обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

МТСБ України також просить суд про стягнення з В/Ч НОМЕР_1 грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою від 10.12.2019 відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою від 25.02.2020, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та, з урахуванням часу перебування головуючого судді у плановій відпустці, призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.04.2020, проте в указану дату засідання не відбулося у зв?язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, про що сторонам у справі направлено відповідне повідомлення, в якому також зазначено що про дату, час та місце проведення наступного судового засідання сторін буде повідомлено ухвалою суду.

З огляду на впровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (в редакції постанови від 04.05.2020 № 343) (далі ? постанова № 211) на період з 12.03-22.05.2020 на всій території України карантину, а також на запровадження з 16.03.2020 на території адміністративної будівлі Миколаївської обласної ради, в якій розташований Господарський суд Миколаївської обалсті, обмежувальних та профілактичних заходів (згідно розпорядження від 13.03.2020 № 35-р голови Миколаївської обласної ради Про заходи щодо недопущення поширення випадків захворювань, спричинених новим коронавірусом), ? з 16.03.2020 доступ громадян та учасників судового процесу до Господарського суду Миколаївської області було обмежено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України внесено зміни до постанови № 211, зокрема, продовжено карантин до 22.05.2020 із послабленням частини карантинних обмежень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів з 22.05.2020 до 22.06.2020 продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановою № 211, а також вирішено про послаблення протиепідемічних заходів на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією.

Ураховуючи викладені обставини, зокрема, послаблення з 11.05.2020 карантинних заходів та подальше відновлення доступу громадян до приміщення Господарського суду Миколаївської області; беручи до уваги тривалість знаходження справи у провадженні суду, ухвалою від 01.06.2020 призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 22.06.2020.

Від сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення засідання, представники не з`явилися, проте від позивача надійшла заява від 18.06.2020 про розгляд справи за відсутності його представника.

Ураховуючи викладене, а також те, що відповідачем, належним чином повідомленим про відкриття провадження в даній справі, у встановлений судом строк (який сплив до введення на території України карантину) не подано відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.02.2018 у справі № 266/778/18 встановлено, що 13.02.2018 о 12:22 стрілець В/Ч НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УРАЛ 4320, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись в районі перехрестя вул. Флотська та пр. Миру в Приморському районі м. Маріуполя, не стежив за дорожньою обстановкою, не був уважний, не обрав безпечної дистанції та швидкості руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України; в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Цією ж постановою визнано громадянина ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.ч. 4, 6 ст. 75 ГПК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає викладені вище обставини, встановлені постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.02.2018 у справі № 266/778/18, ? такими, що не підлягають доведенню, а в частині, визначеній ч. 6 ст. 75 ГПК України, ? такими, що є обов`язковими для господарського суду.

Згідно технічного талону транспортного засобу серії ПД № 038250, виданого відділенням ВІБДР Миколаївського ЗВ ВСД, автомобіль марки УРАЛ 4320, номерний знак НОМЕР_2 , належить В/Ч НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що внаслідок указаної вище дорожньо-транспортної пригоди завдано механічних пошкоджень автомобілю Chevrolet Aveo, власником якого є ОСОБА_3 ; викладені не заперечуються відповідачем та підтверджуються повідомленням від 14.02.2018 про дорожньо-транспортну пригоду, складеним водієм пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , та довіреністю від 22.02.2016, посвідченою приватним нотаріусом Вугледарського міського нотаріального округу Донецької області Ігнатенко О.В. та зареєстрованою в реєстрі за № 244.

У відповідності до звіту від 12.03.2018 № 31/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, складеного експертом-оцінювачем ОСОБА_4 (директором ТОВ Експретна компанія Укравтоекспертиза, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача від 25.09.1998 № 86, сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 18.03.2014 № 16160/14), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин пошкодженого колісного транспортного засобу-легкового автомобіля Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_3 , склала суму 34055 грн. 78 коп. з ПДВ; вартість матеріального збитку, завданого власнику вищевказаного автомобіля, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових частин, склала 30049 грн. 81 коп.

Позивач зазначає, що заподіяна шкода відповідачем потерпілій особі не відшкодовувалася, оскільки на дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Так, згідно даних централізованої бази даних МТСБ України, на дату ДТП автомобіль марки УРАЛ 4320, номерний знак НОМЕР_2 , належний В/Ч НОМЕР_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; викладені обставини також підтверджуються листом командира В/Ч НОМЕР_1 від 26.06.2018 № 2040, в якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю фінансування договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб УРАЛ 4320, номерний знак НОМЕР_2 , станом на 13.02.2018 не укладався, розрахунки з учасниками ДТП не здійснювалися.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність потерпілої особи була застрахована в страховій компанії VUSO згідно полісу № АМ/2239229, зі строком дії 01.12.2017-30.11.2018.

Власник пошкодженого автомобіля на підставі ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою передбачено відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, звернувся до позивача з заявою від 19.03.2018 про відшкодування оціненої шкоди.

На підставі згаданого вище звіту від 12.03.2018 № 31/18 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу позивачем складено довідку від 10.05.2018 № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, після чого видано наказ від 25.07.2018 № 7178 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сидорову В.С. та сплачено потерпілій особі грошові кошти в сумі 30049 грн. 81 коп. згідно платіжного доручення від 25.07.2018 № 910520.

Крім того, ПАТ СК Україна, як виконавець робіт згідно доручення МТСБ України від 22.02.2018 № 3.1-05/48259/вих/1 в процесі врегулювання справи щодо здійснення регламентних виплат, виставило позивачу рахунок від 12.04.2018 № 230/СВ/2018 на суму 1300 грн. за виконані роботи щодо врегулювання справи № 48259 (встановлення розміру збитків та збір документів), який позивачем сплачено згідно платіжного доручення від 13.07.2018 № 910116 на указану суму.

Предметом даного спору є вимоги позивача про стягнення з відповідача указаних вище сум сплаченого відшкодування та витрат на встановлення розміру збитків та збір документів, а загалом грошових коштів у сумі 31349 грн. 81 коп.

Спеціальним Законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі ? обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі ? Закон).

У відповідності до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, ? МТСБ України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБ України зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п.п. 34.1, 34.2 ст. 34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБ України) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

МТСБ України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБ України є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБ України є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту; основними завданнями МТСБ України є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (абз. 1-2 п. 39.1, п. 39.2.1 ст. 39 Закону).

МТСБ України має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону (п. 40.3 ст. 40 Закону).

Підпунктом а) п. 41.1 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок ? подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і, з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пп. 38.2.1. п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.

Указаним пунктом Закону встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБ України у порядку, визначеному цим Законом (пп. 13.1 ст. 13 Закону).

За загальними правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

У відповідності до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ст. 1172 ЦК України).

Ураховуючи викладені вище обставини та приписи законодавства, суд дійшов висновку, що МТСБ України, в контексті правовідносин, які склалися в даній справі, наділене правом подання регресного позову до власника або водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду без страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд звертає увагу, що якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відповідальність покладається на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, тобто першочерговим у визначені особи, яка несе відповідальність за завдану шкоду, є власник такого джерела.

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів ? юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Судом встановлено, що власником транспортного засобу, який спричинив ДТП, є відповідач, а отже, В/Ч НОМЕР_1 є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну автомобілю Сидорова С.В., а до МТСБ України, як особи, що виплатила страхове відшкодування, перейшло право зворотної вимоги (регресу), яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене, враховуючи доведеність вини працівника В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 у вчиненні ДТП та відсутність на час ДТП страхування цивільно-правової відповідальності відповідача, а також наявні у матеріалах справи докази здійснення МТСБ України виплат відшкодування та витрат на встановлення розміру збитків і збір документів у загальній сумі 31349 грн. 81 коп., ? суд визнає вимоги МТСБ України про стягнення указаних сум з відповідача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Таким чином, позов МТСБ України належить задовольнити повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Отже, відшкодування витрат МТСБ України на оплату позовної заяви судовим збором, згідно з платіжним дорученням від 16.05.2019 № 2544 у сумі 1921 грн., належить покласти на відповідача.

У судовому засіданні 22.06.2020, згідно зі ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:
1. Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити повністю.

2. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 , просп. Героїв України, 60, м. Миколаїв, 54030, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154, ідентифікаційний код 21647131, грошові кошти у загальній сумі 31349 (тридцять одна тисяча триста сорок дев`ять) грн. 81 коп., із яких: 30049 (тридцять тисяч сорок дев`ять) грн. 81 коп. сума сплаченого відшкодування; 1300 (одна тисяча триста) грн. сума сплачених витрат на встановлення розміру збитків та збір документів, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2020.

Суддя Т.М. Давченко