РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2020Справа № 910/12272/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС"

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ"

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "О.М.С."

про стягнення 13008986,46 грн

Суддя Гумега О. В.

секретар судового засідання

Мухіна Я. І.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Сінчук С.В. ордер серії А1 №1009736 від 21.10.2019

від відповідача -2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" (далі - позивач, ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно 13 008 986,46 грн з Приватного акціонерного товариства "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (далі - відповідач-1, ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ") та Товариства з обмеженою відповідальністю "О.М.С." (далі - відповідач-2, ТОВ "О.М.С.").

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк", найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Укрінком", найменування якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та Публічного акціонерного товариства "Укрінком", та Закритим акціонерним товариством "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ", яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (відповідач-1), було укладено Кредитну угоду № 4675 від 05.09.2008 (далі - Кредитна угода) про надання в тимчасове платне користування кредитних коштів, виконання зобов`язань за якою забезпечено Договором поруки № 8 від 05.09.2008 (далі - Договір поруки), укладеним між АТ "Український інноваційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "О.М.С." (відповідач-2). В подальшому, між Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" (позивач) було укладено Договір про відступлення права вимоги № 4/08 від 28.08.2017 (далі - Договір відступлення права вимоги за Кредитною угодою), відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги первісного кредитора за Кредитною угодою, та Договір від 28.08.2017 про відступлення прав за Договором поруки № 8 від 05.09.2008 (далі - Договір відступлення права вимоги за Договором поруки), відповідно до умов якого позивачу відступлено право вимоги первісного кредитора за Договором поруки. Оскільки відповідач-1 тривалий час не виконує свої зобов`язання за Кредитною угодою, позивачем нараховано та заявлено до стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість за Кредитною угодою у загальному розмірі 13008986,00 грн, яка складається із заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2019 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі на 21.10.2019 о 11:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 21.10.2019, з`явилися представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 у підготовче засідання 21.10.2019 не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 21.10.2019, суд розпочав вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 21.10.2019 представник відповідача-1 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16.

Клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване тим, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 прийнято до розгляду справу № 925/698/16 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Юрія" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 та рішення Господарського суду Київської області від 06.10.2017. Відповідач-1 вважає, що оскільки факти, які будуть встановлені Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 щодо наявності або відсутності у ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк", вплинуть на обсяг прав та обов`язків позивача у даній справі, як правонаступника, щодо стягнення заборгованості з боржника за Кредитною угодою, то наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16.

Представник позивача заперечував щодо наведеного клопотання.

Суд дійшов висновку про розгляд клопотання представника відповідача-1 про зупинення провадження у справі в наступному підготовчому засіданні.

Ухвалою від 21.10.2019 суд відклав підготовче засідання у справі на 28.10.2019 о 11:20 год.

28.10.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 просив суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву через поважність причин його пропуску, відмовити у задоволенні позовної заяви позивача про стягнення солідарно 13008986,00 грн з відповідача-1 та відповідача-2 за недоведеністю.

У підготовче засідання, призначене на 28.10.2019, з`явились представники позивача та відповідача-1. Представник відповідача-2 у підготовче засідання 28.10.2019 не з`явився, про дату, час і місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву, поданий відповідачем-1 28.10.2019 через відділ діловодства суду.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 представник позивача подав заяву на виконання вимог ухвали від 21.10.2019, в якості додатків до якої долучив розрахунки заборгованості по кредиту, заборгованості по процентам, суми пені, інфляційних втрат, 3% річних, розрахунок заборгованості станом на 01.08.2019 (загальний), докази направлення заяви сторонам. У поданій заяві, з огляду на допущені позивачем описки у прохальній частині позовної заяви, останній уточнив позовні вимоги. Залишаючи ціну позову не змінною, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача заборгованість за Кредитною угодою № 4675 від 05.09.2008 у розмірі 13 008 986,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 5 016 747,46 грн; заборгованість за відсотками - 3 084 121,83 грн; пеня - 1 983 996,73 грн; інфляційні втрати - 2 195 042,20 грн; 3% річних - 729 078,24 грн.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 суд прийняв до розгляду наведену заяву позивача та заявлені в цій заяві вимоги, враховуючи при цьому, що заява містить докази її направлення відповідачам.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 представник позивача подав заперечення проти клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі, в обґрунтування яких послався на таке: сторонами справи № 925/698/16 не є сторони справи № 910/12272/19, справа № 925/698/16 не стосується прав та обов`язків відповідача-1; до позивача перейшло право вимоги до відповідачів на підставі договорів про відступлення права вимоги, що були укладені між Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС", які відповідачем-1 не оскаржені, вимоги щодо їх недійсності не заявлені; справа № 925/698/16 призначена Великою Палатою Верховного Суду до розгляду на 05.11.2019.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 представник відповідача-1 підтримав клопотання, подане ним у підготовчому засіданні 21.10.2019, про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16.

Представник позивача заперечував проти задоволення цього клопотання з підстав, викладених ним у письмових запереченнях проти клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 28.10.2019 судом здійснювався розгляд клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2019 зупинено провадження у справі № 910/12272/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 925/698/16 та зобов`язано сторін сповістити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі Господарського суду міста Києва № 910/12272/19.

28.02.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання про поновлення розгляду справи. В обґрунтування поданого клопотання відповідач-1 посилався на прийняття Великою Палатою Верховного Суду у справі № 925/698/16 постанови від 10.12.2019, повний текст якої оприлюднено 06.02.2020 та усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі Господарського суду міста Києва № 910/12272/19.

28.02.2020 через відділ діловодства суду від представника відповідача-1 надійшли пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 поновлено провадження у справі № 910/12272/19, призначено підготовче засідання у справі на 06.04.2020 о 16:00 год.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211 (зі змінами), з урахуванням Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 №9/рс-186/20, розгляд справи № 910/12272/19 06.04.2020 не здійснювався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 постановлено призначити підготовче засідання на 25.05.2020 о 15:20 год.

25.05.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В обґрунтування наведеного клопотання позивач зазначив, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів, представник позивача не має можливості прийняти участь у судовому засіданні, а тому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

У підготовче засідання, призначене на 25.05.2020, з`явився представник відповідача-1. Представники позивача та відповідача-2 не з`явилися.

У підготовчому засіданні 25.05.2020 судом здійснювався розгляд клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача-1 щодо задоволення цього клопотання заперечував.

Ознайомившись з наведеним клопотанням та заслухавши думку представника відповідача-1, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи з таких підстав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами внесеними постановою КМУ від 04.05.2020), прийнято рішення про послаблення карантину з 11 травня 2020 року, зокрема, дозволено роботу адвокатів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-COVID-19), та етапів послаблення протиепідемічних заходів" прийнято рішення про ослаблення карантину, а саме: з 22 травня, зокрема, дозволяються регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25 травня перевезення пасажирів метрополітенами.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 № 910/12272/19 явку учасників справи у підготовче засідання 25.05.2020 визнано не обов`язковою.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому засіданні 25.05.2020 за відсутності позивача та відповідача-2 (їх представників).

У підготовчому засіданні 25.05.2020 представник відповідача-1 зазначив, що повідомив всі обставини справи, які йому відомі, та надав всі докази, на які він посилається у заявах по суті спору та з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні, призначеному на 25.05.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 25.06.2020 о 10:00 год.

У судове засідання, призначене на 25.06.2020, з`явився представник відповідача-1.

Представники позивача та відповідача-2 у судове засідання 25.06.2020 не з`явилися, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, про дату, час і місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті у судовому засіданні 25.06.2020 за відсутності позивача та відповідача-2 (їх представників).

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 25.06.2020 судом заслухано вступне слово представника відповідача-1.

Стислий виклад позиції сторін.

Позивач згідно поданої позовної заяви стверджує, що отримав право вимоги до відповідачів-1, 2 на підставі договорів відступлення права вимоги, укладених між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та позивачем, які відповідачем-1 не оскаржені, вимоги щодо їх недійсності не заявлені, а тому вони є діючими.

Враховуючи, що станом на час судового засідання 25.06.2020 позивач заяв про відмову від позову або зміну позовних не подавав, суд розглядає заявлені позивачем позовні вимоги в редакції заяви, поданої останнім у підготовчому засіданні 28.10.2019.

Відповідач-1 проти позову заперечує у повному обсязі та просить суд відмовити у його задоволенні з посиланням на те, що:

- позивач не набув прав за Кредитною угодою, оскільки Договір відступлення права вимоги за Кредитною угодою з боку первісного кредитора підписано неналежною стороною в особі неналежної особи - Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" в особі голови правління Ільюченко А.М.;

- посилання позивача на те, що Договір відступлення права вимоги за Кредитною угодою не оскаржено, а тому він є діючим, є безпідставним, оскільки у разі, якщо стороною такого договору є не банк, а будь-яка інша особа, то прав вимоги позивач не отримав, адже передати права вимоги, які ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло, в розумінні статті 514 ЦК України, не має законної можливості;

- спірні договори відступлення права вимоги є нікчемними в силу ст. 215 ЦК України, а значить, не породжують наслідків та не підлягають оскарженню;

- з моменту відкликання банківської ліцензії та початку ліквідації ПАТ "Український інноваційний банк" фактично втратив статус банку та фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припинилася, у зв`язку з чим банк втратив право на надання банківських та будь-яких іншій фінансових послуг, зокрема щодо нарахування відсотків по кредитам, тому, на думку відповідача-1, нарахування позивачем відсотків з 24.12.2015 є неправомірним, правомірним є нарахуванням відсотків за період до 24.12.2015, що виходить за строки позовної давності;

- отже, враховуючи відсутність переходу прав та обов`язків від первісного кредитора ПАТ "Український інноваційний банк" до позивача, нікчемність договорів відступлення права вимоги, позицію Верховного Суду щодо питання правонаступництва ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16) , відповідач-1 стверджує, що позивач не наділений правом заявлення вимоги про стягнення заборгованості за Кредитною угодою з відповідачів у справі.

Відповідач-2 у встановлений судом строк без поважних причин відзив не подав, тому відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 25.06.2020 судом з`ясовано обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази, після чого здійснювались судові дебати, в яких представник відповідача-1 виступив з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.06.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

З`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2008 Акціонерне товариство "Український інноваційний банк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", далі - ПАТ "Український інноваційний банк") як Банк з однієї сторони та Закрите акціонерне товариство "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (яке в подальшому змінило організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариство "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ", далі - ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ", відповідач-1) як позичальник з другої сторони уклали Кредитну угоду № 4675 (далі - Кредитна угода).

З 31.10.2008 по 10.08.2015 сторони Кредитної угоди уклали до цієї Кредитної угоди додаткові угоди № 1-14, якими змінювалися розмір кредиту, процентної ставки та графік погашення заборгованості, які є невід`ємною частиною Кредитної угоди.

Відповідно до п. 3.1 Кредитної угоди (в редакції Додаткової угоди № 13) Банк надає позичальнику кредит в сумі 11168500,00 грн на термін до 04 вересня 2023 року з графіком погашення кредиту, наведеним у цьому пункті.

Згідно п. 3.2.1 Кредитної угоди передбачено, що кредит використовується позичальником для оплати Договору від 02.09.2008 "Про передачу прав (відступлення прав вимоги) по Договору пайової участі у фінансуванні будівництва № 2551/283-44 від 26.06.2007", укладеного між ЗАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" та ПП "Картас" з метою придбання об`єкту, який знаходиться за адресою: м. Ялта, вул. Набережна Леніна, 22 (у житловому комплексі "Приморський парк").

Згідно пункту 3.4.1 Кредитної угоди (в редакції Додаткової угоди № 13), позичальник сплачує Банку проценти в розмірі 20,5 % річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом з дати її виникнення. Будь-який наступний період нарахування процентів у подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником з 1 (першого) по 10 (десяте) число (включно) кожного наступного місяця, за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту, відповідно до встановленого порядку.

Граничним терміном повернення кредиту є 04.09.2023 (п. 3.5.1 Кредитної угоди).

Згідно з п. 5.2.5 Кредитної угоди, у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за цією угодою, а також в інших випадках, передбачених цією угодою, а також у разі прийняття позичальником рішення про зменшення статутного капіталу, Банк має право, зокрема, вимагати дострокового погашення заборгованості за угодою.

Пунктом 7.3 Кредитної угоди передбачено, що у разі порушення строків сплати процентів за кредитом, позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів, із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до пункту 7.4 Кредитної угоди, у разі порушення термінів повернення кредиту (в т.ч. графіку погашення кредиту,передбаченого п. 3.1 цієї угоди) позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму простроченої заборгованості за кредитом (частиною кредиту) із розрахунку фактичної кількості днів існування простроченої заборгованості, починаючи з дати її виникнення до дати повернення кредиту, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пунктом 8.1 Кредитного договору встановлено, що договір залишається чинним до дати повної сплати Позичальником заборгованості за кредитом, процентів та інших платежів за цим договором відповідно до умов цього договору.

На виконання умов Кредитної угоди позивачем було видано відповідачу кредитні кошти у розмірі 11168500,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальним ордером № 7 від 11.09.2008 із зазначенням призначення платежу: "кредитні кошти для оплати дог. № 27 від 02.09.2008 зг. кред. угоди № 4675від 05.09.2008" та випискою по особовому рахунку ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ".

05.09.2008 ПАТ "Український інноваційний банк" як кредитор з однієї сторони, Товариство з обмеженою відповідальністю "О.М.С." (далі - ТОВ "О.М.С.", відповідач-2) як поручитель з другої сторони та ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" як позичальник з третьої сторони уклали Договір поруки № 8 (далі - Договір поруки), згідно з умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по Кредитній угоді, додатковим угодам № 1-14 до неї, укладених між кредитором та позичальником; поручитель зобов`язується нести перед кредитором солідарну з позичальником відповідальність за виконання (порушення) останнім зобов`язань за Кредитною угодою (п. 1.1, 1.2 Договору поруки).

З 06.07.2009 по 10.08.2015 сторони Договору поруки уклали додаткові угоди № 1-12 до Договору поруки, якими вносились зміни до цього Договору поруки, зокрема пов`язані із зміною умов Кредитної угоди додатковими угодами до Кредитної угоди № 1-14

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки у випадку непогашення позичальником кредиту, процентів за користування кредитом, пені та інших платежів в сумі та в строки, передбачені Кредитною угодою, поручитель зобов`язується зробити це за позичальника протягом 3 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення кредитора.

У випадку, якщо позичальник прострочив погашення кредиту та інших платежів, передбачених Кредитною угодою, поручитель на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (п. 2.2 Договору поруки).

У випадку неперерахування суми заборгованості в строки, передбачені в п. 2.1 Договору поруки, поручитель сплачує кредитору пеню від суми заборгованості за кожен день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня (п. 3.1 Договору поруки).

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (ПАТ "УКРІНБАНК"), оформлених протоколом № 1 від 13.07.2016, прийнято рішення про перейменування Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на Публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ" (ПАТ "УКРІНКОМ"), змінене місцезнаходження акціонерного товариства, затверджено нову редакцію його статуту, змінені види діяльності товариства за Класифікацією видів економічної діяльності (виключено "діяльність комерційних банків», код КВЕД: 64.19) та призначені голова правління і члени правління (далі - організаційні зміни банку від 13.07.2016). Державна реєстрація відповідних змін до установчих документів банку була проведена цього ж дня приватним нотаріусом (реєстраційна дія № 2038947). Відповідно до пункту 1.1 статуту ПАТ "УКРІНКОМ" у редакції від 13.07.2016 ПАТ "УКРІНКОМ" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк" на Публічне акціонерне товариство "УКРІНКОМ", яке є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "УКРІНКОМ", оформленого протоколом № 6 від 28.03.2017 змінено найменування товариства як юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "УКРІНКОМ" на Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (ПАТ "Українська інноваційна компанія") (далі - організаційні зміни банку від 28.03.2017), реєстрація здійснена 03.04.2017 (реєстраційна дія № 0007396). Відповідно до пункту 1.1 статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" у редакції від 28.03.2017 ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "УКРІНКОМ" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "УКРІНКОМ".

28.08.2017 між ПАТ "Українська інноваційна компанія" як первісним кредитором з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" (далі - ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС", позивач) як новим кредитором з другої сторони укладено Договір про відступлення права вимоги № 4/08, відповідно до пункту 1.1 якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором відступає права вимоги первісного кредитора за Кредитною угодою зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповнень до них тощо, що є невід`ємною частиною Кредитної угоди, яка укладена між АТ "Український інноваційний банк" (Банк) та ЗАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (боржник) (далі - Договір відступлення права вимоги за Кредитною угодою).

Згідно з п. 1.2 вказаного Договору відступлення права вимоги, право вимоги за Кредитною угодою відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Кредитною угодою, право вимоги суми нарахованих процентів за Кредитним договором, строк платежу яких настав на дату укладення цього договору; процентів, неустойки, штрафів, пені, тощо.

Загальна сума заборгованості боржника за Кредитною угодою станом на дату укладення цього Договору становить 6128002,84 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту становить 5925287,70 грн, а заборгованість за відсотками становить 202715,14 грн (п. 1.3 Договору відступлення права вимоги за Кредитною угодою).

Відповідно до п. 1.4 Договору відступлення права вимоги за Кредитною угодою новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Кредитною угодою та одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх без виключення зобов`язань за Кредитною угодою, які існували та існують на момент укладення цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору відступлення права вимоги за Кредитною угодою визначено, що права вимоги за Кредитною угодою вважаються відступленими з моменту підписання сторонами цього Договору та Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору.

28.02.2017 первісний кредитор та новий кредитор за вказаним Договором відступлення права вимоги підписали акт прийому-передачі прав та документів згідно Договору відступлення права вимоги № 4/08 від 28.08.2017.

28.08.2017 між ПАТ "Українська інноваційна компанія" як первісним кредитором з однієї сторони та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" як новим кредитором з другої сторони також укладено Договір про відступлення прав за Договором поруки № 8 від 05.09.2008, відповідно до п. 1.1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває права первісного кредитора, належні первісному кредитору згідно з Договором поруки, укладеного між Банком, ТОВ "О.М.С." та боржником угодою зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповнень до них тощо, що є його невід`ємною частиною, яким забезпечується виконання зобов`язань за Кредитною угодою (далі - Договір відступлення права вимоги за Договором поруки).

Згідно з п. 1.2 Договору відступлення права вимоги за Договором поруки, за цим Договором новий кредитор набуває замість первісного кредитора право вимоги до поручителя, у порядку, визначеному Договором поруки та Цивільним кодексом України, щодо задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), які випливають з умов Кредитної угоди, та за виконання яких боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед первісним кредитором.

На підставі вищевказаних договорів відступлення права вимоги, укладених з ПАТ "Українська інноваційна компанія", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" (позивач) стверджує, що є новим кредитором за Кредитною угодою та Договором поруки, що передбачає право ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" вимагати з відповідачів сплати заборгованості за Кредитною угодою.

За доводами позивача, ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (відповідач-1) тривалий час (з 31.05.2016) не виконує свої зобов`язання за Кредитною угодою, тому керуючись п. 5.2.5 Кредитної угоди та ст. 1050 ЦК України, з огляду на неналежне виконання боржником (відповідачем-1) своїх зобов`язань за Кредитною угодою, позивач вимагає дострокового погашення заборгованості за Кредитною угодою.

За розрахунком позивача станом на 01.08.2019 заборгованість відповідача-1 за Кредитною угодою становить 13008986,46 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 5 016 747,46 грн; заборгованість за відсотками - 3 084 121,83 грн; пеня - 1 983 996,73 грн; інфляційні втрати - 2 195 042,20 грн; 3% річних - 729 078,24 грн. Враховуючи наведене та п. 1.2 Договору поруки, ст. 553, 554 ЦК України, позивач заявив спірну заборгованість до стягненню солідарно з ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (відповідач-1) та ТОВ "О.М.С." (відповідач-2), подавши даний позов до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, серед яких, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З аналізу ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України вбачається, що застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством). Відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відповідно до ч. 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. 76-79 ГПК України).

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дослідивши наявні у справі докази суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відповідно до приписів статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Згідно з приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ч.1, 2 ст. 517 ЦК України).

Предметом спору у даній справі є наявність (або відсутність) у позивача права вимагати від відповідачів сплати заборгованості за Кредитною угодою, право вимоги за якою, на твердження позивача, набуто ним на підставі договорів відступлення права вимоги, укладених з ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Заперечуючи позов, відповідач-1 стверджував, що: позивач не набув прав за Кредитною угодою, оскільки Договір відступлення права вимоги за Кредитною угодою з боку первісного кредитора підписано неналежною стороною - ПАТ "Українська інноваційна компанія"; матеріали справи не містять доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Український інноваційний банк" згідно із законодавчо встановленою процедурою; отже, спростовуються доводи позивача про наявність у нього правових підстав для стягнення заборгованості за спірною Кредитною угодою, укладеною банківською установою - ПАТ "Український інноваційний банк", стосовно якої, за інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на офіційному сайті (http://www.fg.gov.ua), запроваджено процедуру ліквідації, поза межами порядку щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку, встановленого законами України "Про банки і банківську діяльність" та "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

01 жовтня 2015 року Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) прийнята постанова № 659/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії проблемних», якою віднесено ПАТ «Український інноваційний банк» до категорії проблемних банків. Ця постанова НБУ не оскаржена та не скасована.

На підставі постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 року № 934 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних» (далі - Постанова НБУ про неплатоспроможність банку) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (далі - Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію).

Згідно з даним рішенням у Публічному акціонерному товаристві «УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «УКРІНБАНК») запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 25 грудня 2015 року до 24 березня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду для здійснення цих повноважень.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 22 березня 2016 року № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» (далі - Постанова НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку) виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 22 березня 2016 року № 385, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» (далі - Рішення Фонду про ліквідацію банку).

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» (ПАТ «УКРІНБАНК») з 23 березня 2016 року до 22 березня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора цього банку.

Зазначена інформація розміщена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua).

Ухвалою від 31 серпня 2016 року у справі № 826/1162/16 Вищий адміністративний суд України (далі - ВАСУ) відмовив у задоволенні касаційних скарг та залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - ОАСК ) від 16 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (далі - КААС) від 14 квітня 2016 року (про визнання незаконною та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію). До ВСУ була подана заява про перегляд судового рішення касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах

Ухвалою від 23 листопада 2016 року у справі № 826/5325/16 ВАСУ відмовив у задоволенні касаційних скарг та залишив без змін постанову ОАСК від 29 квітня 2016 року та ухвалу КААС від 13 липня 2016 року (про визнання незаконною та скасування Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку й Рішення Фонду про ліквідацію банку). До Верховного Суду України (далі - ВСУ) було подано заяву про перегляд судового рішення касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах. Ухвалою ВСУ від 13 квітня 2017 року відкрите провадження у справі № 826/5325/16.

Постановою ВСУ від 24 жовтня 2017 року у справі № 826/1162/16 скасовані судові рішення судів попередніх інстанцій, відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання незаконною та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

Постановою ОАСК від 14.12.2017 у справі № 826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ «Українська інноваційна компанія», визнав незаконними та скасував Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - КАС) від 09.08.2019 у справі № 826/14033/17 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова ОАСК від 14 грудня 2017 року та постанова КААС від 20 лютого 2018 року щодо визнання незаконним та скасування Постанови НБУ про неплатоспроможність банку та Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на (http://www.fg.gov.ua) станом на час розгляду даної справи, з метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК» (далі - ПАТ «УКРІНБАНК»), передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), та на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35 та статті 38, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 17 березня 2020 року № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» на один рік з 23 березня 2020 року до 22 березня 2021 року.

Згідно з частиною четвертої статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

10.12.2019 Велика Палата Верховного Суду (далі - ВП ВС) ухвалила постанову у справі № 925/698/16, предметом дослідження у якій було, зокрема, питання правового статусу ПАТ "Українська інноваційна компанія" як правонаступника ПАТ "Український інноваційний банк" щодо наявності або відсутності у ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Вищевказана постанова ВП ВС від 10.12.2019 містить, зокрема, такі висновки щодо переходу прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Українська інноваційна компанія":

202. Відповідно до змісту положень банківського законодавства лише реорганізація банку передбачає правонаступництво. Способи реорганізації банку передбачені статтею 26 Закону "Про банки і банківську діяльність" (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про банки). До реорганізації не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи.

203. Зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону "Про акціонерні товариства" (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про акціонерні товариства)).

204. Отже, в результаті організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону про банки не утворилась.

205. Власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону про банки, погодження якої з боку НБУ неможливе в силу чинності у відповідного банку статусу проблемного, що відповідає як статті 78 Закону про банки так і пункту 2.4 глави 2 розділу ІІІ Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затверджене постановою Правління НБУ від 17 серпня 2012 року № 346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за № 1590/21902 (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Положення про заходи впливу).

206. Також відповідно до банківського законодавства реорганізація банку або його ліквідація за рішенням власників має відбуватись за погодження з НБУ. Відповідного погодження не встановлено. Разом з тим банківським законодавством, зокрема статтями 16 та 46 Закону про банки, також передбачено інформування та погодження з НБУ змін до статуту банку, а також їх реєстрацію тільки після погодження таких змін НБУ. Однак весь обсяг організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не погоджувався НБУ, попри те, що таке погодження є обов`язковим.

207. Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку.

208. Отже, не залежно від того чи проведена ліквідація банку чи ні, банк зобов`язаний узгоджувати внесення змін до свого статуту з НБУ відповідно до вимог банківського законодавства. Ця вимога чинна незалежно від чинності Постанови НБУ про неплатоспроможність банку, Рішення Фонду про тимчасову адміністрацію, Постанови НБУ про відкликання ліцензії та ліквідацію банку, Рішення Фонду про ліквідацію банку.

209. Правочину між ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «УКРІНКОМ» щодо передачі прав та обов`язків банку не відбулось, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також. Іншої передбаченої статтею 512 ЦК України зміни кредитора в особі ПАТ «Український інноваційний банк» на ПАТ «УКРІНКОМ» (ПАТ «Українська інноваційна компанія») не доведено.

213. Скасування судом процедури виведення банку з ринку лише на підставі порушень порядку реалізації цієї процедури без спростування підстав, передбачених банківським законодавством для її ініціювання та реалізації, призводить до перебирання на себе судом функцій НБУ та Фонду як спеціальних органів, наділених банківським законодавством відповідними притаманними лише їм повноваженнями.

217. Якщо банк вважає, що діями НБУ здійснене незаконне втручання у діяльність банку, то він має захищати свої права відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 5 Закону про банки, вимагаючи відшкодування заподіяної шкоди у порядку, визначеному законом.

223. Якщо юридична особа бажає припинити банківську діяльність, то вона має як банк вийти з ринку за процедурами, які передбачені законодавством, що регулює здійснення банківської діяльності в Україні, для виведення банку з ринку під наглядом НБУ та за участю Фонду.

225. Враховуючи зазначене, відповідна прогалина в правовому регулюванні повернення банківської ліцензії не дає підстав вважати, що на банк не розповсюджуються вимоги банківського законодавства, в тому числі і ті, що передбачають обов`язок конкретної послідовності дій Фонду щодо банку, якого визнано проблемним та який цього статусу не змінив.

226. Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «УКРІНКОМ» та наступних осіб, які заявляли про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою із своєї назви слова «банк» та виключення з видів своє діяльності «банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року не відповідають вимогам банківського законодавства.

227. НБУ може поновити банківську ліцензію ПАТ «Український інноваційний банк» у разі приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства, яке регулює банківську діяльність в Україні.

229. Враховуючи те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «УКРІНКОМ», а відтак й ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав банку...

Постанова ВП ВС від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 містить такі висновки щодо застосування норм права:

255. Будь-які зміни до статуту банку, у тому числі щодо зміни його найменування, незалежно від перебування банку під наглядом НБУ чи в управлінні Фонду, можливі виключно після їх погодження НБУ.

256. Припинення банком банківської діяльності можливе виключно у порядку, передбаченому Законом України від 07 грудня 2000 року № 2121-ІІІ "Про банки і банківську діяльність" та Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин) (далі - Закон про гарантування вкладів) шляхом:

- ліквідації банку за рішенням власників після надання на це згоди НБУ, за відсутності ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного, або

- виведення неплатоспроможного банку з ринку під контролем Фонду у разі віднесення НБУ такого банку до категорії проблемних або неплатоспроможних.

257. Скасування судом або визнання неправомірним (незаконним) рішення Фонду про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом.

258. Управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття НБУ рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд НБУ.

259. Після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п. 17 частини першої статті 2, статей 34, 37, 44, 48 Закону про гарантування вкладів.

Отже, у постанові ВП ВС від 10.12.2019 у справі № 925/698/16 зроблено висновок про те, що оскільки ПАТ "Український інноваційний банк" не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ "УКРІНКОМ", а відтак й ПАТ "Українська інноваційна компанія" не набуло прав банку.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного висновку ВП ВС у постанові від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, суд у даній справі № 910/12272/19 доходить висновку про відсутність юридичних підстав набуття ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" (позивач) права відповідної вимоги до ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" (відповідач-1) та ТОВ "О.М.С." (відповідач-2) за Кредитною угодою та Договором поруки, оскільки правочини щодо відступлення прав вимоги за Кредитною угодою та Договором поруки, укладені між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС", не відповідають частині першій статті 203 ЦК України та є нікчемними у силу частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 36 Закону про гарантування вкладів.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України ).

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону про гарантування вкладів).

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК країни).

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Отже, суд повинен встановити наявність порушених, не визнаних або оспорених прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Позивач не довів належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, що він набув права вимоги до відповідача-1 та відповідача-2 за Кредитною угодою та Договором поруки, а відтак судом не встановлено наявність порушених прав чи інтересів позивача у даній справі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку зібраним у справі доказам та аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позов ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕНТ ФІНАНС" до ПРАТ "ОКНАБ ФЕШІН ІНДАСТРІ" та ТОВ "О.М.С." про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за Кредитною угодою № 4675 від 05.09.2008 у розмірі 13 008 986,00 грн, - задоволенню не підлягає.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, зазначивши, що сплатив судовий збір, а інших судових витрат не очікує.

Відповідач не надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

З огляду на відмову в позові повністю та наведені приписи п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення", підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 30.06.2020

Суддя Гумега О.В.