ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 910/8271/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шевченко Т.В. довіреністю №2784 від 02.03.2019;

від відповідача: Завгородня К.М. за довіреністю №08-46/3836 від 23.12.2019;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційні скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" та Запорізької обласної державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2019 (повний текст складено 25.10.2019)

у справі №910/8271/19 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Запорізької обласної державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1) Енергодарська міська рада

2) фізична особа - підприємець Лапошин Геннадій Олексійович

про визнання незаконною бездіяльність та спонукання прийняти рішення,

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач) та просило суд:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача з розгляду заяви позивача про припинення права постійного користування земельними ділянками, утвореними в результаті поділу земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер :02:010:0022, площею 0,7442 га, за кадастровими номерами: :02:101:0055 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул.Скіфська, 12, площею 0,4912 га), :02:101:0056 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул. Скіфська, 12, площею 0,0230 га) (далі - спірні земельні ділянки);

- зобов'язати відповідача прийняти рішення про припинення позивачу права постійного користування спірними земельними ділянками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим спірні земельні ділянки були надані позивачу в постійне користування, на даний час на них відсутнє належне позивачу нерухоме майно, тому він звертався до відповідача з метою припинення права постійного користування земельними ділянками, які не використовуються в господарській діяльності відокремленого підрозділу та на яких відсутні об'єкти нерухомого майна, однак відповідач не прийняв відповідне рішення, посилаючись на необхідність додаткового опрацювання даного питання, що, за доводами позивача, є бездіяльністю, яка порушує його права, оскільки він зобов'язаний сплачувати земельний податок.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що за результатами розгляду звернень позивача було з'ясовано, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0056 розташований об'єкт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності Лапошину Г.О., обставини та правомірність будівництва якого, а також виділення земельної ділянки з цією метою відповідачу невідомі, а на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0055 розташований малосімейний гуртожиток "Молодіжне", який перебуває на праві повного господарського відання позивача. Крім того, відповідач зазначав про необхідність отримання згоди Енергодарської міської ради на передачу у комунальну власність спірних земельних ділянок, яка міською радою не надана.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Запорізької обласної державної адміністрації з розгляду заяви Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про припинення права постійного користування земельними ділянками, утвореними в результаті поділу земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер :02:010:0022, площею 0,7442 га, за кадастровими номерами: :02:101:0055 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул. Скіфська, 12, площею 0,4912 га), :02:101:0056 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул. Скіфська, 12, площею 0,0230 га).

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання Запорізької обласної державно адміністрації прийняти рішення про припинення державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" права постійного користування земельними ділянками, утвореними в результаті поділу земельної ділянки державної форми власності кадастровий номер :02:010:0022, площею 0,7442 га, за кадастровими номерами: :02:101:0055 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул. Скіфська, 12, площею 0,4912 га), :02:101:0056 (Запорізька обл.,м. Енергодар, вул.Скіфська, 12, площею 0,0230 га), та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки за наслідком добровільної відмови землекористувача від земельної ділянки її власник повинен прийняти рішення про припинення права користування, а оскільки відповідач ухиляється від прийняття рішення, то належним засобом захисту порушеного права є зобов'язання відповідача прийняти таке рішення.

Також не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Запорізька обласна державна адміністрація звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0055 розташований гуртожиток, який остаточно не прийнятий до комунальної власності міста Енергодара, щодо розташування на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0056 об'єкту нерухомого майна, що належить на праві приватної власності Лапошину Г.О., то суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що магазин "Таір" знаходиться на окремій земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0035, оскільки вказана земельна ділянка перенесена до архіву, а магазин знаходиться на земельній ділянці :02:010:0056, яка у позивача не вилучалась.

У зв'язку з оскарженням одного й того ж рішення суду з різних підстав судом було об'єднано розгляд апеляційних скарг позивача і відповідача у одне провадження.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу позивача заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що питання припинення права постійного користування передбачає наявність дискреції в органу державної влади і суд не може підміняти інший орган у вирішенні цих питань. Крім того, зазначає, що після винесення рішення отримав відповідь міськрайонного управління ГУ Держгеокадастру, згідно якого земельна ділянка під магазин ФОП Лапошину Г.О. не виділялась, а земельна ділянка з кадастровим номером :02:010:0035 перенесена до архіву і фактично не існує.

Розгляд справи відкладався у зв'язку із карантином та за клопотанням відповідача розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції.

Треті особи про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, представників у судове засідання не направили, що не перешкоджає розгляду апеляційних скарг.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу позивача та заперечила проти задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу відповідача та заперечила проти задоволення апеляційної скарги позивача. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційні скарги, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 1992 року Запорізькій АЕС було видано Державний акт на право постійного користування землею в м.Енергодар, площею 35,6 га для будівництва мікрорайону №5 м.Енергодара відповідно до постанови Верховної Ради України від 03.07.1992 №2537-ХІІ "Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб та попереднє погодження місць розташування об'єктів".

Рішенням Енергодарської міської ради № 33 від 26.03.2004 "Про земельні питання" за Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" були залишені в постійному користуванні земельні ділянки загальною площею 17,6556 га, розташовані в м. Енергодарі Запорізької області (землі житлового фонду та об'єктів соціально-побутового сектору ВП "Запорізька АЕС").

У подальшому була проведена інвентаризація земель, що залишаються в користуванні ДП НАЕК "Енергоатом" ВП "Запорізька АЕС", розташованих на території Енергодарської міської ради, і встановлено, що у користуванні значиться ділянка №26 площею 0,7442 га.

09.10.2006 Енергодарським міським відділом земельних ресурсів видано ДП "НАЕК "Енергоатом" Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 119934.

Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 51.

За результатами реєстрації земельній ділянці площею 0,7442 га (ділянка № 26 у 5 мікрорайоні ВП "Запорізька АЕС") було присвоєно кадастровий номер :02:010:0022.

Згідно з Витягом №47027856 від 05.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка площею 0,7442 га, кадастровий номер :02:010:0022, розташована у м. Енергодарі Запорізької області перебуває у власності Запорізької обласної державної адміністрації, дата реєстрації речового права - 30.10.2015.

30.10.2015 Реєстраційною службою Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області проведено державну реєстрацію права користування ДП "НАЕК "Енергоатом" вищевказаною земельною ділянкою площею 0,7442га, кадастровий номер :02:010:0022, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування будівель тимчасового проживання, про що свідчить Витяг № 47032206 від 05.11.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права.

Як вбачається з матеріалів справи, на вказаній земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомого майна: готель "Скіфський" (м. Енергодар, вул.Скіфська, 10), малосімейний гуртожиток "Молодіжне" (м. Енергодар, вул.Скіфська, 12), магазин "Таір" (м. Енергодар, вул. Скіфська, 16а).

У подальшому ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" звернулося до Енергодарської міської ради з листом №23-48/5826 від 10.03.2015, в якому запропонувало прийняти до комунальної власності територіальної громади м. Енергодара об'єкт нерухомого майна - малосімейний гуртожиток "Молодіжне".

Рішенням Енергодарської міської ради №110 від 03.07.2015 надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Енергодара від ВП "Запорізька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" малосімейного гуртожитку "Молодіжне" (1, 2 під'їзди), розташованого за адресою: м.Енергодар, вул. Скіфська, 12, в комплексі з інфраструктурою, мережами та іншими індивідуально визначеним майном і товарно-матеріальними цінностями гуртожитку.

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №39 від 18.02.2016 був затверджений у тому числі й акт прийому-передачі малосімейного гуртожитку "Молодіжне" (1, 2 під'їзди), розташованого за адресою: м. Енергодар, вул. Скіфська, 12, в комплексі з мережами, що його обслуговують, іншим індивідуально визначеним майном та товарно-матеріальними цінностями.

З метою формування двох окремих земельних ділянок, як об'єктів цивільних прав, під готелем "Скіфський", який залишається у державній власності, та малосімейним гуртожитком "Молодіжне", який передається до комунальної власності, ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулось до Запорізької обласної державної адміністрації з листами №08-30/17948 від 23.07.2015 та №08-30/6521 від 16.03.2016, в яких просило надати дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим № :02:010:0022 та повідомляло про направлення копій документів на підтвердження передання малосімейного гуртожитку "Молодіжне" до комунальної власності м. Енергодара.

Розпорядженням Голови Запорізької обласної державної адміністрації №663 від 11.12.2017 надано згоду на поділ земельної ділянки державної власності площею 0,7442 га, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :02:010:0022, розташованої в межах м.Енергодара Запорізької області, яка перебуває в постійному користуванні ДП "НАЕК "Енергоатом" під розміщення ділянки №26 у 5 мікрорайоні ВП "Запорізька АЕС" відповідно до Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №119934, зареєстрованого 09.10.2006.

Розпорядженням Голови Запорізької обласної державної адміністрації №346 від 06.07.2018 Державному підприємству погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу вищевказаної земельної ділянки з кадастровим № :02:010:0022.

13.08.2018 Відділом у м. Енергодарі Міжрайонного управління у Кам'янсько-Дніпровському районі та м. Енергодарі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у Державному земельному кадастрі проведено державну реєстрацію права постійного користування ДП "НАЕК "Енергоатом" наступних трьох земельних ділянок, утворених в результаті поділу земельної ділянки державної форми власності з кадастровим №:02:010:0022, площею 0,7442 га:

- земельної ділянки з кадастровим № :02:010:0055, площею 0,4912 га, розташованої за адресою: Запорізька обл., м. Енергодар, вул.Скіфська, 12;

- земельної ділянки з кадастровим № :02:010:0056, площею 0,0230 га, розташованої за адресою: Запорізька обл., м. Енергодар;

- земельної ділянки з кадастровим № :02:010:0057, площею 0,2300 га, розташованої за адресою: Запорізька обл., м. Енергодар, вул.Скіфська, 10.

10.09.2018 Державним реєстратором Виконавчого комітету Енергодарської міської ради проведено державну реєстрацію права користування ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначеними новоутвореними земельними ділянками в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №№ НВ-018, НВ-018, НВ-018 від 13.08.2018, а також Інформаційними довідками з реєстрів №№ 138591965, 138592858, 138595316 від 21.09.2018.

Після поділу земельної ділянки, позивач в порядку статей 141, 142 Земельного кодексу України звернувся до Запорізької обласної державної адміністрації з листом №08-29/21963 від 03.10.2018 про припинення права постійного користування земельними ділянками з кадастровим №:02:010:0055 (на якій розміщений переданий у комунальну власність малосімейний гуртожиток "Молодіжне") та з кадастровим №:02:010:0056, які не використовуються в господарській діяльності ВП "Запорізька АЕС" та на яких відсутні об'єкти нерухомого майна, що перебувають на балансі Державного підприємства.

Листом №09803/08-40 від 13.02.2019 Запорізька обласна державна адміністрація повідомила ДП "НАЕК "Енергоатом" про те, що для більш детального розгляду даного питання облдержадміністрацією був направлений запит до Енергодарської міської ради, про результати опрацювання відомостей, отриманих від вказаної міської ради, Державне підприємство буде повідомлено додатково.

У березні 2019 року ДП "НАЕК "Енергоатом" повторно звернулось до Запорізької обласної державної адміністрації з листом №08-29/6356 від 22.03.2019, в якому просило невідкладно розглянути його клопотання про припинення права постійного користування земельними ділянками з кадастровими №№ :02:010:0055 та :02:010:0056.

Проте, листом №09803/08-40 від 11.03.2019 Запорізька обласна державна адміністрація повідомила позивачу про те, що для більш детального розгляду даного питання облдержадміністрацією був направлений запит до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області стосовно проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки, про результати опрацювання відомостей, отриманих від Держгеокадастру, Державне підприємство буде повідомлено додатково.

Вважаючи, що Запорізькою облдержадміністрацією допущена протиправна бездіяльність щодо розгляду звернення ДП "НАЕК "Енергоатом" про припинення права постійного користування земельними ділянками, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов'язати його прийняти рішення про припинення позивачу права постійного користування спірними земельними ділянками.

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався на те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0056 розташований об'єкт нерухомого майна, який належить на праві приватної власності фізичній особі - підприємцю ЛапошинуГ.О. Крім того, відповідач стверджував, що малосімейний гуртожиток "Молодіжне", який розташований за адресою: м. Енергодар, вул.Скіфська, 12, на земельній ділянці з кадастровим №:02:010:0055, згідно з відомостями, розміщеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрований за державою в особі Міністерства палива та енергетики України та досі перебуває на праві повного господарського відання ДП "НАЕК "Енергоатом".

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач незаконно ухилявся від розгляду по суті заяви позивача про припинення права постійного користування спірними земельними ділянками, тому визнав незаконною вказану бездіяльність відповідача. Щодо вимог про зобов'язання відповідача прийняти рішення про припинення права користування, то суд прийшов до висновку, що ці вимоги задоволенню не підлягають, суд не вправі підміняти інший орган влади та перебирати на себе його повноваження.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка площею 35,6 га була надана Запорізькій АЕС (наразі - відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом") у 1992 році для будівництва мікрорайону №5 у місті Енергодарі і в подальшому розмір цієї земельної ділянки неодноразово зменшувався.

Предметом розгляду даної справи є вирішення питання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок добровільної відмови, у зв'язку із відсутністю на ній належних позивачу об'єктів нерухомого майна.

Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. Так, при відчуженні об'єктів нерухомого майна під час дії статті 30 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) в редакції 1992 року закон передбачав автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до набувача з необхідністю подальшого оформлення набувачем цього права. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року (в період з 1 січня 2002 року до 20 червня 2007 року) при відчуженні об'єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27 квітня 2007 року) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди. Поточна редакція статті 120 ЗК України (зі змінами, внесеними Законом України № 1702-VI від 5 листопада 2009 року) також передбачає автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі або споруди, і ці норми мають імперативний характер.

Отже, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об'єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2008 у справі №910/18560/16 зробила правовий висновок, що особа, яка набула право власності на об'єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім'я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об'єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об'єкта нерухомості, розташованого на ній.

У вказаній постанові також зроблено висновок, що цим зумовлюється право власника такого об'єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0055.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, малосімейний гуртожиток "Молодіжне", розташований за адресою: м. Енергодар, вул. Скіфська, 12 знаходиться на земельній ділянці з кадастровим №:02:010:0055.

Вказаний гуртожиток був прийнятий до комунальної власності м.Енергодара, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №39 від 18.02.2016 "Про затвердження актів прийому-передачі гуртожитків", яким в тому числі був затверджений й акт прийому-передачі малосімейного гуртожитку "Молодіжне".

Крім того, з Інформаційної довідки з реєстрів №174857459 від 23.07.2019 вбачається, що 09.06.2016 вказаний малосімейний гуртожиток "Молодіжне" був зареєстрований на праві комунальної власності за територіальною громадою м.Енергодара в особі Енергодарської міської ради.

Доводи відповідача про те, що у довідці власником вказаний позивач, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки на другому аркуші вказаної Інформаційної довідки, де наведені відомості про реєстрацію вказаного об'єкту нерухомого майна на праві повного господарського відання за позивачем, зазначено неактуальну інформацію щодо попереднього власника та користувача такого майна.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:010:0055 відсутнє належне позивачу нерухоме майно.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:010:0056.

З наявного у матеріалах справи Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об'єкту - земельної ділянки від 23.05.2019 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:010:0055, :02:010:0056, :02:010:0057 вбачається, що рішенням Енергодарської міської ради від 11.09.2003 №27 було затверджено робочий проект відведення земельної ділянки по вул. Скіфській, 16, ФОП ЛапошинуГ.О. для розташування магазину під роздрібну торгівлю, передано в оренду земельну ділянку площею 0,0150 га терміном на 3 роки для розташування магазину під роздрібну торгівлю. Пунктом 6 цього рішення вирішено вилучити з постійного користування НАЕК ВП "Запорізька АЕС" земельну ділянку площею 0,0150 га по вул. Скіфській, 16.

У 2005 році ФОП Лапошин Г.О. отримав дозвіл на виконання будівельних робіт під будівництво продовольчого магазину "Таір" по вул.Скіфська у м. Енергодар на підставі проектної документації, затвердженої та зареєстрованої за № 27 від 11.09.2003 рішенням Енергодарської міської ради. Термін дії дозволу до 01.01.2007. Складено Акт державної приймальної комісії з прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, продовольчий магазин "Таір", який затверджено розпорядженням міського голови від 01.12.2006 № 355, зареєстровано Інспекцією Державного архітектруно-будівельного контролю від 04.12.2006 № 35.

Енергодарська міська рада рішенням від 21.09.2006 № 1 надала дозвіл на подовження договору оренди під магазином по вул. Скіфській, 16, площею 0,015 га на 3 роки.

У подальшому вказаному магазину була присвоєна поштова адреса м.Енергодар, вул. Скіфська, 16А.

Продовольчий магазин "Таір", розташований за адресою: Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Скіфська, 16А, належить Лапошину Г.О. на праві приватної власності, яке було зареєстровано на підставі рішення Енергодарської міської ради № 255 від 27.08.2008, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії САВ №865664 від 02.09.2008, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20196115 від 11.09.2008.

Рішенням Енергодарської міської ради №489 від 17.02.2010 "Про надання в оренду земельної ділянки фізичній особі-підприємцю Лапошину Г.О." з метою впорядкування існуючого землекористування (об'єднання земельних ділянок) затверджено фізичній особі-підприємцю Лапошину Г.О. технічну документацію із землеустрою, щодо визначення меж земельної ділянки в натурі, площею 0,0230 га, за адресою: вул. Скіфська, 16А, м. Енергодар, Запорізька область, надано ФОП Лапошину Г.О. вказану земельну ділянку в оренду строком на 10 років без зміни цільового призначення земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) для експлуатації та обслуговування нерухомого майна (магазин "Таір"), за цільовим використанням - комерційне використання (роздрібна торгівля та комерційні послуги).

На виконання вказаного рішення 06.05.2010 між Енергодарською міською радою та фізичною особою-підприємцем Лапошиним Г.О. був укладений договір оренди землі, на підставі якого у користування останнього була передана земельна ділянка площею 0,0230 га, розташована за адресою: м.Енергодар, вул. Скіфська, 16А, кадастровий номер :02:010:0035 (яка на даний час перенесена до архівного шару).

Дослідивши плани меж земельних ділянок та кадастрові плани земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:010:0022 (яка була передана позивачу в користування за державним актом від 09.10.2006), :02:010:0055, :02:101:0056 (які отримані в результаті поділу) та :02:010:0035 (на якій знаходиться магазин "Таір"), апеляційний господарський суд встановив, що конфігурація, площа і місцезнаходження ділянок "…:0056" та "…:0035" співпадають і вони знаходяться у верхній частині земельної ділянки "….:0055", що дає підставі вважати, що магазин "Таїр" фактично знаходиться на земельній ділянці, яка на даний час має кадастровий номер :02:101:0056.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що частина земельної ділянки, на якій розташований продовольчий магазин "Таір" (площею 0,0150 га), була вилучена з користування ВП "Запорізька АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" ще до отримання позивачем Державного акту від 09.10.2006 на право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим №:02:010:0022. Вказаний продовольчий магазин розташований на окремій земельній ділянці, якій був присвоєний кадастровий номер :02:010:0035.

На даний час земельна ділянка з таким кадастровим номером перенесена до архівного шару та видалена з Національної кадастрової системи "як помилково внесена". Однак допущені державними органами помилки (відсутність належної реєстрації у поземельній книзі відомостей про вилучення земельної ділянки) не можуть бути підставою як для невизнання за ФОП Лапошиним Г.О. права власності на побудований ним магазин, так і для невизнання за ним права користування земельною ділянкою під належним йому магазином, інакше це б порушувало принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі.

Таким чином, зазначеними доказами підтверджується факт відсутності на земельній ділянці з кадастровим номером :02:101:0056 належного позивачу нерухомого майна.

Згідно з положеннями п. 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації (ч.ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України).

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов юридично вірного висновку, що саме до компетенції Запорізької обласної державної адміністрації, як органу, що здійснює розпорядження землями державної власності, належить питання про прийняття рішення про припинення права користування вказаними земельними ділянками на підставі відповідної заяви землекористувача.

При цьому, на підставі заяви позивача про припинення права користування земельними ділянками державної власності вказані земельні ділянки не змінюють форму власності та не передаються до комунальної власності у розпорядження Енергодарської міської ради, а лише вибувають з користування позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Пунктом 1 розділу XI Регламенту Запорізької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Голови Запорізької облдержадміністрації № 455 від 30.07.2017, встановлено, що голова облдержадміністрації на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, доручень Прем`єр-міністра України, власних і делегованих повноважень, за власною ініціативою видає одноособово розпорядження.

Відповідно до пункту 25 розділу XI Регламенту Запорізької обласної державної адміністрації, строк опрацювання проекту розпорядження в апараті облдержадміністрації не повинен перевищувати 15 робочих днів.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути, в тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказана норма кореспондується з приписами статті 20 Господарського кодексу України, якими унормовано, що права та законні інтереси суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності права; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача про припинення права користування земельними ділянками з кадастровими номерами :02:010:0055 та :02:010:0056, місцевий господарський суд дійшов юридично вірного висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо визнання незаконною бездіяльності відповідача з розгляду заяви позивача про припинення права постійного користування вказаними земельними ділянками, а тому ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача прийняти рішення про припинення позивачу права постійного користування зазначеними земельними ділянками, то апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України у пункті 4.5 Рішення від 05.10.2005 №6-рп/2005 зазначив, що розглядаючи положення частини четвертої статті 5 Конституції України "ніхто не може узурпувати державну владу" у системному зв'язку з положеннями частин другої, третьої цієї статті, іншими положеннями Основного Закону України, [Суд] дійшов висновку, що узурпація державної влади означає неконституційне або незаконне її захоплення органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, громадянами чи їх об'єднаннями тощо.

Гарантією недопущення узурпації державної влади є, зокрема, закріплені Конституцією України принципи здійснення державної влади на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову (частина перша статті 6) та положення, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).

Зміст наведених правових норм і Рішення Конституційного Суду України у їх системному зв'язку дає підстави для висновку, що виключно визначеним законом органом (посадовою особою) і жодним іншим органом або посадовою особою не можуть здійснюватися повноваження і прийматись рішення, які згідно Конституції України належать до компетенції вказаного органу, в тому числі і судами, які не відносяться до гілок законодавчої або виконавчої влади.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами.

Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 у справі "Волохи проти України" (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції.

Так, суд вказав, що норма права є "передбачуваною", якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. "…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання".

Отже, як вбачається з наведених судових рішень, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб'єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Таким чином, з врахуванням наведеного, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що належним та допустимим способом захисту може бути позовна вимога, спрямована на зобов'язання компетентного органу державної влади вчинити певні дії згідно з встановленою законом процедурою з метою вирішення питання, віднесеного до повноважень такого органу, у випадку, якщо судом буде встановлено безпідставне ухилення такого органу від прийняття рішення (про зобов'язання певного органу державної влади розглянути заяву або звернення та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства без вказівки на те, яке саме рішення повинно бути прийнято тощо).

Проте, є неприпустимим вирішення судом самостійно питань, віднесених до виключної компетенції інших державних органів, без дотримання встановленої законом процедури вирішення таких питань, як просить позивач - зобов'язати Запорізьку облдержадміністрацію прийняти рішення про припинення права постійного користування земельними ділянками, тому ця позовна вимога не підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 361/7567/15-а, від 07.03.2018 у справі № 569/15527/16-а, від 29.01.2020 у справі №640/19344/18.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" та Запорізької обласної державної адміністрації залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.06.2020.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко