ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1275/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.Г.,

за участю представників:

від позивача: адвокат Поліщук А.В. - довіреність,

від відповідача 1: Симонова Т.М. - самопредставництво,

від відповідача 2: не з`явився,

розглядаючи справу № 916/1275/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнічі» (65016, м. Одеса, вул. Водопровідна, № 1А/1; адреса для листування: 65045, м. Одеса, вул. Успенська, №70, )

до відповідачів: 1) Головного управління Національної поліції в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, № 15-А, ),

2) Прокуратури Одеської області (65026, м.Одеса, вул. Пушкінська, № 3, )

про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

08.05.2020 року за вх.№1316/20 до Господарського суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнічі» до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме забезпечити зберігання арештованого майна ТОВ «Майнічі» у вигляді приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, № 1А/3.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами обов`язку збереження арештованого майна, що призводить до погіршення стану будівлі та спричиняє збитки позивачу, як власнику майна.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2020 року прийнято позовну заяву /вх.№1316/20/ до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1275/20, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.06.2020р. об 11:20 год.

22.06.2020 року від Прокуратури Одеської області надійшло клопотання (вх. №15996/20) про закриття провадження по справі № 916/1275/20 у зв`язку з тим що, вказаний спір не підлягає розгляду судом господарської юрисдикції.

Так, Прокуратура Одеської області зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004375 від 17.08.2019р. за ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України.

Під час досудового розслідування слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 12.09.2019р. накладено арешт на будівлю та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, № 1А/3, які належать на праві власності ТОВ «Майнічі» та ТОВ «Готель Паровоз» без права розпорядження та користування, заборонивши будь-кому вхід до вказаних будівель та винос речей та документів без дозволу слідчого та прокурора.

Частиною 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та осіб, які мають право на їх оскарження. Також частиною 2 цієї статті визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

При цьому, як вказує відповідач-2, відповідно до Кримінального процесуального кодексу України слідчий та прокурор у кримінальному провадженні, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6рп/2001 роз`яснено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду та вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості під час розслідування кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства та прокуратури.

Таким чином, власник майна чи інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються у кримінальному провадженні, мають право на оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора у порядку, передбаченому Кримінальним кодексом України.

Відповідач-2 вважає, що оскільки спір у цій справі виник у зв`язку із вчиненням протиправних, на переконання позивача, дій посадових та службових осіб органів прокуратури, вчинених останніми у кримінальному провадженні № 0004375 від 17.08.2019р., досудове розслідування у якому триває, перевірка правомірності таких дій знаходиться поза межами юрисдикції господарського суду.

22.06.2020 року від Головного управління Національної поліції в Одеській області через канцелярію до суду надійшло клопотання (вх.№16086/20) про закриття провадження по справі № 916/1275/20 з наступних підстав.

Як вказує відповідач-1, Кримінальний процесуальний кодекс України розмежовує поняття «учасник кримінального провадження» та «сторона кримінального провадження». Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Водночас, відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Так, ГУНП в Одеській області вважає, що ТОВ «Майнічі» відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства є учасником кримінального провадження та відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Крім того, відповідач-1 звертає увагу, що позивачем самостійно зазначається, що на приміщення, яке розташовано за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1А/3, накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0004375 від 17.08.2019р. за ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України, отже всі питання, пов`язані із накладенням арешту в рамках кримінального провадження, розглядаються в порядку кримінального процесуального кодексу.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши клопотання відповідачів, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 1, ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають зокрема при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності … господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 4 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин, предметом спору є забезпечення зберігання арештованого майна ТОВ «Майнічі» у вигляді приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, №1А/3 в рамках кримінального провадження № 0004375 від 17.08.2019р. за ч. 2 ст. 172, ч. 2 ст. 270 КК України.

Крім того, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем взагалі не вказано, яким саме законом або договором передбачено спосіб (способи) захисту його прав та інтересів, та у позовній заяві відстуні норми закону, що прямо передбачали б вирішення спору господарським судом.

Правовідносини між ТОВ «Майнічі» та ГУНП в Одеській області, Прокуратурою Одеської області області стосовно спірного майна виникли не з господарських відносин, а з відносин між учасником кримінального провадження, зокрема, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, та органом досудового розслідування стосовно речових доказів в рамках кримінального провадження.

Відповідно до приписів КПК України: порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1); речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст.98).

Правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження встановлюються «Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» (затвердженим Постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104), відповідно до п.6 якого у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора. Статтею 303 КПК України передбачено право оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду .

Відповідно до ч. 1, 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171 - 174 цього Кодексу.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства оскільки між позивачем та відповідачами відсутні господарські відносини та спір про право, натомість наявні передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України норми, які вказують на те, що даний спір підлягає вирішенню в суді загальної юрисдикції за правилами КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що юрисдикція господарського суду на спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнічі» до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме забезпечити зберігання арештованого майна ТОВ «Майнічі» у вигляді приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, № 1А/3, не поширюється, адже не підпадає під перелік справ, визначений статтею 20 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Зважаючи на наведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнічі» до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме забезпечити зберігання арештованого майна ТОВ «Майнічі» у вигляді приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, № 1А/3, у зв`язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Суд роз`яснює стороні, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 20, 86, п.1 ч.1 ст.231, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Прокуратури Одеської області (вх. №15996/20 від 22.06.2020р.) та Головного управління Національної поліції в Одеській області (вх. №16086/20 від 22.06.2020р.) про закриття провадження у справі № 916/1275/20 - задовольнити.

2. Провадження по справі № 916/1275/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майнічі» до Головного управління Національної поліції в Одеській області та Прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ч.1 ст. 256 ГПК України, з урахуванням п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.06.2020р.

Суддя О.В. Цісельський