ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020м. ДніпроСправа № 904/2103/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» м. Кривий Ріг

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро

про стягнення штрафу в розмірі 76574грн.59коп.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» м. Кривий Ріг до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро з позовом про стягнення штрафу в розмірі 76574грн.59коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем строків доставки з 01.03.2020 по 20.03.2020 порожніх власних вагонів згідно залізничних накладних №№33822750, 40000226, 40132045, 40200214, 40200222, 40200230, 40256968, 40271157, 40279945, 40285769, 40297418, 40297426, 40318149, 42241760, 42818757, 42885939, 42885947, 42885954, 42914176, 42961110, 42961185, 42972950, 42972968, 42972976, 42990366, 42992636, 43275619, 43275635, 43343292, 43356773, 45547130, 45554292, 45620861, 45860301, 45881265, 45973633, 45975414, 45988425, 45997087, 45997129, 45997137, 45997145, 45997152, 45997160, 45997178, 45997186, 45997202, 45997210, 45997228, 45999125, 46023586, 46027256, 46027397, 46027413, 46027421, 46027439, 46027447, 46027454, 46027462, 46031225, 46031241, 46081154, 46082798, 46094058, 46133849, 46133880, 46133922, 46134052, 46188850, 46188868, 46216115, 46244075, 46277448, 46280681, 46270731, 46289146, 46302188, 46333365, 46347555, 46347563, 46394714, 46403200, 46436457, 46437059, 46437075, 46437224, 46437349, 46456372, 46476644, 46476651, 46476677, 46498481, 46498531, 46498556, 46498648, 46579355, 48032056, 53891685, 53893970, 53930392, 53932281, 53932307, 53933263, 53933271, 53933305, 53934782, 53934790, 53936373, 53960720, 53960761, 53963161, 53963419, 53966339, 53967527, 53969531, 53971552, 53990644.

Позивач зазначає, що розрахунок штрафу здійснювався виходячи відстані перевезення; відправки; фактичного часу доставки, який розраховувався з дати приймання до перевезення до дати прибуття та з урахуванням додаткового часу, на який збільшуються терміни доставки вантажів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2020 було прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На адресу суду 13.05.2020 надійшла заява позивача про те, що в нього наявні докази, на підставі яких суд зможе встановити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Ці докази будуть подані позивачем протягом 5днів після ухвалення рішення суду.

Також позивач просить в рішенні суду вказати про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення.

У відзиві, який надійшов на адресу суду 25.05.2020, відповідач вказав про незгоду із заявленими вимогами, у разі задоволення позовних вимог просив зменшити суму штрафу на 50%, зазначив про незгоду з розміром витрат на професійну правничу допомогу.

Наполягаючи на наявності обставин, які свідчать про необхідність зменшення штрафу на 50%, відповідач послався на - тенденцію зменшення перевезень вантажів, надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян, невиконання через відсутність коштів в державному бюджеті рішень судів про стягнення на користь залізниці компенсації за пільгові перевезення пасажирів; внесення Придніпровської залізниці до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави; позбавлення оборотних коштів АТ "Українська залізниця", як стратегічного перевізника військових вантажів, підриває безпеку держави; наявність судової практики в аналогічних правовідносинах на користь можливості зменшення штрафних санкцій.

Заперечуючи проти віднесення на відповідача витрат на правничу допомогу, товариство зазначає про таке.

Враховуючи незначну складність справи №904/2103/20, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи та недоведеністю вказаного позивачем часу (6 годин), сума в розмірі 5655грн.75коп. є необґрунтованою та свідомо завищеною.

Позивач постійно звертається з ідентичними позовними заявами до відповідача в яких змінюються тільки номера накладних і вагонів. Крім того, позивач постійно користується професійною правничою допомогою АО «Всеукраїнська Адвокатська допомога».

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 03.06.2020, позивач вказав про незгоду зі зменшенням розміру штрафу.

Позивач звертає увагу на розміри заробітних плат голови правління та членів правління АТ «Укрзалізниця», відомості про які оприлюднені в розміщених на сайті НАЗК деклараціях, в умовах дефіциту фінансових ресурсів та скрутного фінансового становища АТ «Укрзалізниця».

Посилання відповідача на встановлені законодавством обов`язкові для нього податкові платежі не є поважною причиною або підставою для зменшення неустойки.

Нарахований на відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажів не є надмірним чи завищеним. Встановлюючи систему штрафних санкцій, законодавець створив дієві умови для стимулювання належного виконання зобов`язань щодо своєчасної доставки вантажів.

Також позивач надав свої зауваження відносно доводів відповідача про не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем не було сплачено 5655грн.75коп. за надану професійну правничу допомогу на користь Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога». Ця сума є лише орієнтовним розрахунком. Остаточна сума витрат на професійну правничу допомогу буде визначена після ухвалення рішення у справі з урахування фактично наданих послуг позивачеві адвокатським об`єднанням.

Розмір допомоги визначений відповідно до рекомендацій Ради адвокатів України.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту прострочення термінів доставки вантажу, вартість спірних перевезень, правомірність здійснення розрахунку заявленого до стягнення штрафу.

Протягом періоду з 01.03.2020 по 20.03.2020 Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (на адресу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» здійснювалось перевезення порожніх власних вагонів.

Під час здійснення вказаних перевезень відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, визначених статтями 41, 116 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу), що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних №№33822750, 40000226, 40132045, 40200214, 40200222, 40200230, 40256968, 40271157, 40279945, 40285769, 40297418, 40297426, 40318149, 42241760, 42818757, 42885939, 42885947, 42885954, 42914176, 42961110, 42961185, 42972950, 42972968, 42972976, 42990366, 42992636, 43275619, 43275635, 43343292, 43356773, 45547130, 45554292, 45620861, 45860301, 45881265, 45973633, 45975414, 45988425, 45997087, 45997129, 45997137, 45997145, 45997152, 45997160, 45997178, 45997186, 45997202, 45997210, 45997228, 45999125, 46023586, 46027256, 46027397, 46027413, 46027421, 46027439, 46027447, 46027454, 46027462, 46031225, 46031241, 46081154, 46082798, 46094058, 46133849, 46133880, 46133922, 46134052, 46188850, 46188868, 46216115, 46244075, 46277448, 46280681, 46270731, 46289146, 46302188, 46333365, 46347555, 46347563, 46394714, 46403200, 46436457, 46437059, 46437075, 46437224, 46437349, 46456372, 46476644, 46476651, 46476677, 46498481, 46498531, 46498556, 46498648, 46579355, 48032056, 53891685, 53893970, 53930392, 53932281, 53932307, 53933263, 53933271, 53933305, 53934782, 53934790, 53936373, 53960720, 53960761, 53963161, 53963419, 53966339, 53967527, 53969531, 53971552, 53990644.

Посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки залізничних вагонів, передбачених статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 76574грн.59коп.

У відзиві відповідач не вказав про незгоду з фактом порушення строків перевезення за переліченими залізними накладними та помилковість розрахунку позивача.

Згідно зі статтею 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини другої статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

У відповідності до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням. Відповідно до підпункту 1.1.1 цього пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

У відповідності до пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4 наведених Правил встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.11 Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Згідно зі статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/64/18.

Приписом статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивачем за допущене відповідачем прострочення термінів доставки при перевезенні залізничних вагонів (порожніх власних вагонів) за залізничними накладними №№33822750, 40000226, 40132045, 40200214, 40200222, 40200230, 40256968, 40271157, 40279945, 40285769, 40297418, 40297426, 40318149, 42241760, 42818757, 42885939, 42885947, 42885954, 42914176, 42961110, 42961185, 42972950, 42972968, 42972976, 42990366, 42992636, 43275619, 43275635, 43343292, 43356773, 45547130, 45554292, 45620861, 45860301, 45881265, 45973633, 45975414, 45988425, 45997087, 45997129, 45997137, 45997145, 45997152, 45997160, 45997178, 45997186, 45997202, 45997210, 45997228, 45999125, 46023586, 46027256, 46027397, 46027413, 46027421, 46027439, 46027447, 46027454, 46027462, 46031225, 46031241, 46081154, 46082798, 46094058, 46133849, 46133880, 46133922, 46134052, 46188850, 46188868, 46216115, 46244075, 46277448, 46280681, 46270731, 46289146, 46302188, 46333365, 46347555, 46347563, 46394714, 46403200, 46436457, 46437059, 46437075, 46437224, 46437349, 46456372, 46476644, 46476651, 46476677, 46498481, 46498531, 46498556, 46498648, 46579355, 48032056, 53891685, 53893970, 53930392, 53932281, 53932307, 53933263, 53933271, 53933305, 53934782, 53934790, 53936373, 53960720, 53960761, 53963161, 53963419, 53966339, 53967527, 53969531, 53971552, 53990644. нарахований штраф в розмірі 76574грн.59коп., розрахунок якого є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, та не доведено обставин, які б слугували підставою для його звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу (залізничних вагонів).

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 76574грн.59коп. визнаються судом обґрунтованими.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу до 50% задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018р. у справі №917/1068/17, від 22.01.2019р. у справі №908/868/18, від 13.05.2019р. у справі №904/4071/18, від 22.04.2019р. у справі №925/1549/17, від 30.05.2019р. у справі №916/2268/18, від 04.06.2019р. у справі №904/3551/18.

Посилання відповідача на те, що Придніпровську залізницю включено до переліку підприємств, які мають істотне стратегічне значення для економіки та безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. №83, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. При цьому, організаційна форма підприємства відповідача, в даному випадку засновником якого є держава в особі Кабінету Міністрів України, не впливає на те, що відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі.

Інші доводи, зокрема посилання на відсутність збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу є недостатніми для зменшення розміру заявленого штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019р. №910/9765/18.

Питання розрахунків держави за перевезення пільгової категорії громадян жодним чином не впливає на правовідносини позивача та відповідача, які виникли із договору перевезення вантажів, які мав здійснити відповідач у встановлені законом строки та які він порушив. Зменшення обігових коштів відповідача також не впливає на обов`язковість належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань.

Посилання відповідача на необхідність здійснення військових перевезень також не має бути предметом дослідження у справі, яка стосується неналежного виконання зобов`язань перед позивачем за укладеним з ним договором про надання послуг.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення штрафу.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2102грн.

У позові був наведений попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5655грн.75коп.

У заяві, наданій до суду 15.05.2020, представник позивача вказав про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази, на підставі яких суд зможе встановити розмір судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, та просив вказати в рішенні суду дату, час і місце проведення судового засідання.

Дійсно частиною 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Частиною 2 статті 221 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін`юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 221, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» м. Кривий Ріг до Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Дніпро про стягнення штрафу в розмірі 76574грн.59коп. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства «Українська залізниця» (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Рудна, будинок 47; ідентифікаційний код 00190905) штраф в розмірі 76574грн.59коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15.07.2020 на 10год.30хв., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області (каб. 3-207) за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. В.Винниченка,1).

Встановити Приватному акціонерному товариству "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" строк для подання доказів щодо розміру понесених витрат - до 05.07.2020.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30.06.2020.

Суддя Р.Г. Новікова