ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Справа № 915/74/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївськоїобласті, у складісудді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

без участі представника позивача

без участі представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго, вул.Миколаївська, 5-а, м.Миколаїв, 54034

до відповідача: Миколаївської міської ради, вул.Адміральська, 20, м.Миколаїв, 54001

про: стягнення 20 805,23 грн.

Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №3983/33 від 18.12.2019 в якій просить суд стягнути з Миколаївської міської ради заборгованості в розмірі 20 805,23 грн. з якої: 17 105,11 грн. основний борг за теплову енергію, 2 718,41 грн. інфляційні, 981,71 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 02 березня 2020 року.

Відповідач у наданому до суду відзиві проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує, що будь-які договірні відносини між Обласним комунальним підприємством Миколаївоблтеплоенерго та Миколаївською міською радою у період опалювальних сезонів 2016-2017 та 2017-2018 були відсутні. Зазначає, що позивач в позові вказує на виникнення заборгованості за спожиту теплоенергію в нежитловому приміщенні, яке розташовано за адресою: м.Миколаїв, вул. Озерна, 12, опалювальною площею 35,4 кв.м., при цьому позивачем не доведено факт отримання відповідачем послуги постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 та не підтверджено наявності системи опалення. Вказує, що з метою підтвердження, що зазначене нежитлове приміщення не передане в орендне або безкоштовне користування в період з 20.10.2016 по 31.03.2017 та з 24.10.2017 по 03.04.2018 та наявності в ньому системи опалення, юридичний департамент Миколаївської міської радим звернувся з відповідним запитом до Управління комунального майна Миколаївської міської ради, у зв`язку з цим просив суд продовжити строк для надання додаткових доказів, які не можуть бути надані у строк встановлений ухвалою суду від 03.02.2020.

28.02.2020 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії договорів оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності та копію технічного паспорта нежитлової будівлі, розташованої за адресою: вул.Озерна, 12(12/5), листа управління комунального майна Миколаївської міської ради в підтвердження спростування наведеної у позові інформації, що станом на 01.10.2016 нежитлове приміщення за адресою вул.Озерна, 12 було вільне.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2020 суд продовжив відповідачу строк для надання додаткових доказів до 28.02.2020 (включно) та залучив до матеріалів справи надані відповідачем додаткові докази згідно клопотання вх.№2666/20 від 28.02.2020, відклав розгляд справи на 31 березня 2020 року о 14 год. 00 хв., запропонував позивачу у строк до 13.03.2020 надати до суду письмові пояснення з урахуванням відзиву та доказів наданих відповідачем.

12.03.2020 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав відповідь на відзив в якій зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти відповідний договір на купівлю-продаж теплової енергії, що постачається до вільного приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12, але відповідач відмовлявся від укладення відповідного договору. Вказує, що відсутність підписаного договору не звільняє споживачів від сплати наданих їм послуг. Позивач зазначає, що постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення та відключення від централізованої системи опалення.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2020, відкладено судове засідання без визначення дати судового засідання, ухвалено провести розгляд справи №915/74/20 у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу COVID-19 та про дату та час судового засідання у справі №915/74/20 повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою.

Позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання №753/33 від 17.03.2020 про заміну відповідача в якому просить суд замінити відповідача з Миколаївської міської ради на солідарних відповідачів Департамент праці та соціального захисту населення та Міський територіальний центр соціального обслуговування населення (надання соціальних послуг). В обґрунтування зазначає, що ознайомившись із відзивом на позовну заяву та долученими відповідачем доказами, позивачу стало відомо, що починаючи з 01.03.2012 по 01.12.2020 нежитлове приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 було надано в оренду Департаменту праці та соціального захисту населення, а також нежитлове приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 починаючи з 12.01.2012 по 06.11.2020 надано в оренду Міському територіальному центру соціального обслуговування населення (надання соціальних послуг). В період пред`явлення вимог позивачем з листопада 2016 року по грудень 2017 року включно, споживачами теплової енергії, що поставляло ОКП Миколаївоблтеплоенерго до нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12, були Департамент праці та соціального захисту населення та Міський територіальний центр соціального обслуговування населення (надання соціальних послуг).

Суд розглянувши надане клопотання зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч.3 ст.48 ГПК України).

Враховуючи, що клопотання про заміну відповідача було подано позивачем після спливу строку передбаченого ч.2 ст.48 ГПК України та позивачем в порушення ч.3 ст.48 ГПК України не вказано та не надано доказів, що він не знав та не міг знати до подання позову у даній справі про, те що нежитлові приміщення за адресою м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 були надані в оренду юридичним особам та в опалювальні сезони 2016-207 роках та 2017-2018 роках перебувало в оренді та споживача теплової енергії були юридичні особи, а не Миколаївська міська рада, то у задоволенні клопотання про заміну відповідача слід відмовити.

06 квітня 2020 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заперечення в яких зазначає, що наряди на підключення/відключення до/від централізованої системи опалення підтверджують лише підключення або відключення будинку в цілому. Зазначає, що позивачем не доведено факт отримання саме відповідачем послуги постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 та не підтверджено у вказаному приміщенні наявності системи опалення.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2020 судове засідання у справі призначено на 16 червня 2020 року.

16.06.2020 позивач засобами електронного зв`язку до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд розглянути справу без участі представника позивача.

16.06.2020 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника Миколаївської міської ради, проти задоволення позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до статутних документів Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго основним предметом його діяльності є виробництво, транспортування, постачання, розподіл та реалізація теплової енергії для забезпечення потреб населення, підприємств, установ, організацій послугами теплопостачання та гарячого водопостачання.

Згідно своїх господарських зобов`язань позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12.

Позивач в позовній заяві зазначає, що територіальна громада міста Миколаєва в особі Миколаївської міської ради є власником нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 та станом на 01.10.2016, на початок опалювального періоду 2016-2017 років, нежитлове приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 було вільне, в орендне користування не передано.

За твердженням позивача, в опалювальні сезони 2016-2017 роки та 2017-2018 роки позивач здійснював постачання теплової енергії відповідачу до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул.Озерна,12, на загальну суму 17 105,11 грн., що підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення та відключення від централізованої системи опалення (а.с.14-17), відомостями щодо споживання теплової енергії по вузлу обліку 801610.01 в опалювальні сезони 2016-2017 роки та 2017-2018 роки (а.с.30-44), рахунками надісланими на адресу відповідача (а.с.18-28).

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати заборгованості за поставлену теплову енергію у період з листопада 2016 року по квітень 2018 року в розмірі 17 105,11 не виконав. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання щодо сплати основної заборгованості за поставлену позивачем теплову енергію Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго нарахувало інфляційній у розмірі 2 718,41 грн., 3% річних у розмірі 981,71 грн. та звернулось до суду з даним позовом про стягнення з Миколаївської міської ради заборгованості.

Так, для стягнення заборгованості за поставлену позивачем теплову енергію, доказуванню підлягає факт поставки/споживання такої теплової енергії саме Миколаївській міській раді.

Згідно зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частин 1-3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Позивачем обставини споживання відповідачем теплової енергії на суму 17 105,11 грн. у період з листопада 2016 року по квітень 2018 року не доведені, належні та допустимі докази в обґрунтування цих обставин не надані.

Натомість відповідачем на спростування обставин що станом на 01.10.2016 нежитлове приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 було вільне, надано лист Управління комунального майна Миколаївської міської ради №5917/10.01-07/20-2 від 28.02.2020 в якому зазначено, що нежитлові приміщення за адресою м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 були надані у користування Обласній науковій медичній бібліотеці відповідно до договору позички від 01.08.2020. На підставі звернення користувача дію договору позички було припинено 17.08.2018, нежитлові приміщення було повернуті за актом приймання передачі від 17.08.2018. Частина нежитлових приміщень першого поверху площею 35,4 кв.м. була надана в орендне користування Заводському РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області відповідно до Договору оренди №7062 від 16.02.2012. На підставі звернення Завосдкього РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області дію договору припинено 23.02.2017, нежитлові приміщення повернуті за актом приймання передавання 23.02.2017. Частина нежитлових приміщень першого поверху площею 35,5 кв.м. була надана в орендне користування ТОВ «Перукарня №1» відповідно до договору оренди №7101 від 02.03.2012 та станом на 21.02.2020 перебуває в орендному користуванні ТОВ «Перукарня №1». Частина нежитлових приміщень першого поверху площею 15.3 кв.м. була надана в орендне користування ФОП Скоропис С.В. відповідно до договору оренди №7100 від 02.03.2012 та станом на 21.02.2020 перебуває в орендному користуванні ФОП Скоропис С.В.

Як вбачається з наданих позивачем до позовної заяви наряду №10820 від 31.03.2018, наряду №8447 від 15.10.2017, наряду №4620 від 31.03.2017, наряду №766 від 15.10.2016 підключення/відключення опалення за адресою вул.Озерна, 12 було здійснено Обласній науковій медичній бібліотеці. Також, у відомостях споживання теплової енергії, наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог, абонентом зазначено - Обласну наукову медичну бібліотеку.

Згідно ч.1, 2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Позивачем не доведено належними та вірогідними доказами факту: - що нежитлове приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12 у період з листопада 2016 року по квітень 2018 року було вільне та в орендне користування установам та організаціям не передавалось; - споживання тепловою енергією, що поставлялась ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» у період з листопада 2016 року по квітень 2018 року до нежитлового приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул.Озерна, 12, саме Миколаївською міською радою.

За наведених у позовній заяві підстав, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт надання саме відповідачу послуг теплопостачання, тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Відсутність у відповідача зобов`язань по сплаті основного боргу виключає підстави для покладення на нього відповідальності у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у даній справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236, 237, 238, 241, 247, 248, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбаченіст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням п.4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України та підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано та підписано 22.06.2020

Суддя Н.О. Семенчук