ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 04/5026/803/2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Добродзій Є.В.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 11.06.2020.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020

у справі № 04/5026/803/2012 (суддя Хабазня Ю.А.)

За позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ -Жашківський цукровий завод"

До ОСОБА_1

Про стягнення збитків у розмірі 1 533 477,60 грн.

у справі за заявою ініціюючого кредитора, Управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі,

до боржника,Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод"

про банкрутство юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Судом у межах справи про банкрутство розглядалася заява боржника у особі ліквідатора банкрута від 25.10.2019 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь боржника збитки у розмірі 1 533 477, 60 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2020 зобов`язано Фонд (як особу, яка здійснює ліквідацію ПУАТ "Фідобанк") відповідно до частини другої статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не пізніше 07.02.2020 надати суду відомості і докази про такі обставини:

1) хто і з якої дати мав право підпису на банківських платіжних та інших розрахункових документах (тобто був особою уповноваженою розпоряджатися коштами) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для боржника у ПАТ "Фідобанк" (МФО 300175), з часу його відкриття і до цього дня (упродовж усього часу його існування);

2) хто був особою, яка мала право розпоряджатися коштами на вказаному рахунку у період з 25.07.2016 до 22.08.2016;

3) з якої дати припинено право боржника розпоряджатися коштами на цьому рахунку.

На виконання ухвали суду від 22.01.2020 уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку Біла І.В. (лист від 07.02.2020 № 03-257) та Фонд (лист від 05.02.2020 №27-1825/20) надали суду відповіді.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020, зокрема, присуджено до стягнення з Фонду в дохід державного бюджету через Державну судову адміністрацію України штраф у розмірі 4 204 грн.; відповідно до частини четвертої статті 74 ГПК України, повторно зобов`язано Фонд невідкладно, але не пізніше як до 04.03.2020, надати суду відомості і докази про таке: 1) хто і з якої дати мав право підпису на банківських платіжних та інших розрахункових документах (тобто був особою уповноваженою розпоряджатися коштами) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для боржника (ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод") у ПАТ "Фідобанк" за період з дати його відкриття і до цього дня (тобто упродовж усього часу його існування), надати докази, які засвідчують факт (дату, час) прийняття ПУАТ "Фідобанк" рішення про виникнення та про припинення у конкретної фізичної особи (ОСОБА_1, Носань Н.С.) права підпису банківських документів боржника; 2) хто був особою, яка мала право підпису платіжних документів та право розпоряджатися коштами на вказаному рахунку у період з 25.07.2016 до 22.08.2016; 3) з якої дати припинено право ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод" розпоряджатися коштами на цьому рахунку.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Фонд звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив відстрочити Скаржнику сплату судового збору у розмірі 2 102 грн. за подання апеляційної скарги - до відкриття апеляційного провадження у справі, визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити Фонду строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020 у справі № 04/5026/803/2012, вказану ухвалу у справі №04/5026/803/2012 скасувати в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб штрафу у розмірі 4 204 грн.

У відповідності до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020: апеляційну скаргу у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу відмовлено; апеляційну скаргу Фонду залишено без руху.

До відділу документального забезпечення суду від скаржника надійшла заява з доказами усунення недоліків, зазначених в ухвалі від 16.03.2020.

17.04.2020 ухвалою суду клопотання Фонду про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали задоволено; поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020; відкрито апеляційне провадження у справі №04/5026/803/2012 за вказаною апеляційною скаргою; клопотання Фонду про зупинення дії оскаржуваної ухвали в частині стягнення з Фонду скаржника штрафу у розмірі 4 204 грн. задоволено; зупинено дію пункту 6 оскаржуваної ухвали, згідно з яким присуджено до стягнення з Фонду штрафу у розмірі 4 204 грн.; розгляд скарги призначено на 03.06.2020.

06.05.2020 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Носань Н.С. надійшла заява про участь у судовому засіданні 03.06.2020 в режимі відеоконференції, проведення якої просив доручити Господарському суду Черкаської області.

12.05.2020 ліквідатор Носань Н.С. подав суду відзив на апеляційну скаргу в якому просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскільки на період ліквідаційної процедури відносно банку, Фонд або уповноважена особа Фонду виконують обов`язки керівника банку та забезпечують збереження усієї документації банку, а тому посилання апелянта па те, що Фонду ніби то не передавалась жодна документація ПУАТ «ФІДОБАНК», є хибною та спрямована на введення суд в оману, адже у разі не передання її безпосередньо до Фонду, вона мала бути передана уповноваженій особі Фонду, яка, знову ж таки, являється працівником Фонду, окрім цього, положення щодо розкриття банківської таємниці в такому разі також підлягають застосуванню до ліквідатора банку, оскільки на ліквідатора покладено виконання обов`язків керівника банку, що у свою чергу покладає на ліквідатора обов`язки розкриття банківської таємниці за рішенням суду, яким являється ухвала Господарського суду Черкаської області від 22.01.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 клопотання арбітражного керуючого Носань Н.С. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та призначено справу до розгляду в режимі відеоконференції на 03.06.2020, проте в судове засідання 03.06.2020, арбітражний керуючий Носань Н.С. не з`явилася до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою суду від 03.06.2020 розгляд апеляційної скарги Фонду було призначено на 11.06.2020.

У судовому засіданні 11.06.2020 представник апелянта наполіг на задоволенні апеляційної скарги, при цьому зазначивши, що на даний час ухвалу суду про витребування доказів виконано, тобто Фонд надав суду витребувані ним документи та докази.

Представник кредитора АТ "Укрексімбанк" просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегією суддів на підставі частини сьомої статті 270 ГПК України надано учасникам судової справи можливість виступити у судових дебатах, яке учасниками справи реалізовано.

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, судом у межах справи про банкрутство розглядається заява боржника у особі ліквідатора банкрута з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь боржника збитки у розмірі 1 533 477, 60 грн.

З метою з`ясування обставин справи для повного і всебічного її розгляду, ухвалою суду першої інстанції від 22.01.2020 зобов`язано Фонд (як особу, яка здійснює ліквідацію ПУАТ "Фідобанк") відповідно до частини другої статті 74 ГПК України, не пізніше 07.02.2020 надати суду відомості і докази про таке: хто і з якої дати мав право підпису на банківських платіжних та інших розрахункових документах (тобто був особою уповноваженою розпоряджатися коштами) на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для боржника (ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод") у ПАТ "Фідобанк" з часу його відкриття і до цього дня (упродовж усього часу його існування); хто був особою, яка мала право розпоряджатися коштами на вказаному рахунку у період з 25.07.2016 до 22.08.2016; з якої дати припинено право боржника розпоряджатися коштами на цьому рахунку.

На виконання ухвали суду від 22.01.2020 уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку Біла І.В. листом від 07.02.2020 № 03-257 повідомила про те, що на ім`я боржника був відкритий банківський рахунок для здійснення розрахунково-касового обслуговування та 29.09.2015 укладено Договір банківського рахунку № НОМЕР_1 ; що на момент відкриття вказаного рахунку керівником (ліквідатором ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод") була ОСОБА_1 відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.09.2015; що 18.09.2015 ОСОБА_1 , з метою відкриття рахунку та подальшого розпорядження ним, було оформлено і подано до банку картку із зразками підписів і відбитку печатки Товариства, згідно з якою ОСОБА_1 була наділена правом першого підпису на розрахункових документах; що інших осіб, наділених правом розпоряджатися рахунком Товариства, у картці вказано не було, що 16.05.2016 до банку було подано картку із зразками підписів і відбитка печатки, згідно з якою право першого підпису було надано ліквідатору ТОВ "ВІГ-Жашківський цукровий завод" Носань Н.С., однак документи, які б підтверджували її повноваження як ліквідатора вказаного Товариства відсутні, що наявним є лише заповнений та підписаний Носань Н . С. опитувальник клієнта юридичної особи-резидента від 19.04.2016, що згідно з обліковими даними ПУАТ "Фідобанк" рух коштів по вказаному вище рахунку у період з 25.07.2016 по 22.08.2016 не відбувався.

Фонд направив відповідь від 05.02.2020 №27-1825/20 (підписано директором юридичного департаменту ОСОБА_4 ), у якій повідомив, що з метою виконання ухвали суду від 22.01.2020 направив її керівнику Банку - уповноваженій особі Фонду Білій І.В., що відповідно до рішень НБУ та Фонду у ПУАТ "Фідобанк" з 20.05.2016 до 19.07.2016 була запроваджена тимчасова адміністрація, а з 20.07.2016 до 19.07.2020 - проводиться процедура ліквідації банку, що з часу запровадження тимчасової адміністрації ПУАТ "Фідобанк" розпорядження коштами його клієнтами неможливе і розрахункові документи повертаються банком клієнтам без виконання, що 25.10.2019 змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку, що бухгалтерська та інша документація, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності, програмно-технічні комплекси з інформацією про всі операції ПУАТ "Фідобанк" та його клієнтів до Фонду не передавались, що Фонд не володіє інформацією про рахунок № НОМЕР_1 , відкритий для боржника у ПАТ "Фідобанк", та про уповноважену особу на розпорядження коштами цього клієнта, а також роз`яснив суду, як суд має застосовувати вимоги ст.2, 35, 36, 38, 46, 48, 52-1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.92, 93 Цивільного кодексу України, Положення про виведення з ринку неплатоспроможного банку (затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1581/21893).

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповіді Фонду та уповноваженої особи Фонду, суд першої інстанції встановив, а колегія суддів апеляційної інстанції перевірила обставини справи, дійшовши висновку про таке.

Відповідь ПУАТ "Фідобанк" не допускає однозначного їх тлумачення, доказом чого є пояснення учасників справи - Фонду (уповноваженій особі Фонду) необхідно було давати чіткі відповіді на чітко поставлені запитання, а не створювати видимість надання відповіді шляхом викладу інформації, яка судом не витребовується.

Відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (по аналогії до частини другої статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації") з огляду на те, що ухвала суду, якою було витребувано докази у повному обсязі не виконана;

З відповіді ПУАТ "Фідобанк" від 07.02.2020 № 03-257 вбачається, що ОСОБА_1 18.09.2015 подала документи для відкриття рахунку, згідно з якими була наділена правом першого підпису, і в той же час на ім`я товариства був відкритий банківський рахунок і відповідно укладений договір від 29.05.2015 - тобто з якої з цих двох дат ОСОБА_1 мала право підпису банківських документів встановити неможливо.

З листа ПУАТ "Фідобанк" від 07.02.2020 №03-257 неможливо зрозуміти, яка подія відбулась 16.05.2016: чи це до банку було подано документи, які засвідчували право Носань Н.С. підписувати банківські документи, чи це рішенням банку було надано право Носань Н.С. підписувати документи з цієї дати. (При цьому ці відомості не співпадають з доказами у справі - згідно з пред`явленими представником ліквідатора банкрута доказами Носань Н.С. листи до ПУАТ "Фідобанк" подала 07.04.2016 і 18.04.2016, а не 16.05.2016).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зауважив, що не запитував інформацію про те, чи "був рух коштів по рахунку у період з 25.07.2016 по 22.08.2016", а запитував "хто був особою, яка мала право розпоряджатися коштами на вказаному рахунку у період з 25.07.2016 до 22.08.2016".

Відповідь Фонду Господарський суд Черкаської області розцінив як фактичну відмову Фонду від виконання ухвали суду, оскільки скаржник пояснив суду, що він не виконує і не буде виконувати Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в частині окремих функцій, покладених на Фонд при здійсненні ліквідаційної процедури ПУАТ "Фідобанк".

З матеріалів справи вбачається, що в ухвалі суду, яку Фонд фактично відмовився виконувати, суд першої інстанції навів мотиви, з яких він виходив, покладаючи такий обов`язок саме на Фонд, а не на Банк чи уповноважену особу Фонду Білу І.В..

Так, оскільки в силу закону ліквідацію банку здійснює саме Фонд, то лише Фонд несе відповідальність за дії уповноваженої ним особи, а призначення Фондом уповноваженої особи (працівника Фонду, який не втрачає трудових відносин з Фондом і не стає працівником ПУАТ "Фідобанк") не є юридичним переходом прав (правонаступництвом) від Фонду до фізичної особи Білої І.В. на управління Банком, тому доводи Фонду про те, що уповноважена особа на ліквідацію ПУАТ "Фідобанк" є "керівником" банку є нікчемними - вона є представником такого "керівника", функції якого законом покладено на Фонд (пункт 1 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В силу закону саме Фонд (а не уповноважена особа Фонду) забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання усіх, у тому числі фінансово-господарських, документів неплатоспроможного банку протягом ліквідаційної процедури, а тому доводи скаржника про те, що до Фонду не передавались документи та майно ПУАТ "Фідобанк" також є нікчемними.

Доручивши своєму працівнику виконати ухвалу суду, Фонд повинен був забезпечити і проконтролювати належність та вчасність його виконання уповноваженою особою на ліквідацію Банку і направити суду чітку та зрозумілу відповідь на чітко поставлені питання.

Крім того, покладання в ухвалі від 22.01.2020 обов`язку надати суду інформацію саме на Фонд, а не на Банк, ґрунтується на передбаченій законом (пункт 4 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження") неможливості покладання відповідальності на ПУАТ "Фідобанк" за невиконання судового рішення (факт якого було встановлено судом першої інстанції), неможливості застосування до Банку заходів процесуального примусу відповідно до статті 135 ГПК України за її невиконання і відповідно до неможливості встановити усі обставини цієї справи та розглянути справу в установлені строки, що суд не може допустити.

Відповідно до пункту 5 і 7 частини 2 і 3 статті 42 ГПК України: учасники справи зобов`язані надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом; у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частина перша статті 43 ГПК України встановлює, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною другою вказаної статті наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для перешкоджання розгляду справи) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

За змістом статей 131, 132 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Частина 1 статті 135 ГПК України встановлює, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що обставини ініціювання спору із судом стосовно обов`язку Фонду надати витребувані відомості, ненадання уповноваженою особою Фонду на вимогу суду у відповідях саме тих відомостей, які були витребувані, можна розцінити як невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Разом з тим, судом першої інстанції доцільно зазначено, що обставини перекладення обов`язку виконати ухвалу суду та відповідальності за її невиконання на уповноважену особу (працівника) Фонду суд оцінює як зловживання процесуальними правами.

Наведені обставини підпадають під ознаки порушень, передбачених пунктом 1 і 2 частини 1 статті 135 ГПК України, і є підставою для застосовування заходів процесуального примусу.

З огляду на наведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Господарським судом Черкаської області доцільно застосовано до вказаної особи заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись ст.ст. 131, 135, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020 у справі № 04/5026/803/2012 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.02.2020 у справі № 04/5026/803/2012 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 04/5026/803/2012 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 17.06.2020.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

О.М. Остапенко