ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1033/20

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Гомі А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ"

с. Лука-Мелешківська Вінницької області,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" м. Ірпінь Київської області,

про стягнення 328 911,33 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився; від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ", с. Лука-Мелешківська Вінницької області (далі по тексту ТОВ "КОВІНЬКО-КОВБАСИ") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом від 21.04.2020 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" , м. Ірпінь (далі - ТОВ "Астерс Груп"), в якому просить суд стягнути з відповідача 328 911,33 грн. заборгованості за договором №1І039571 від 04.02.2019, з яких: 309 848,69 грн. основного боргу, 16 388,19 грн. пені, 2 724,45 грн. 3% річних, нарахованих станом на 20.04.2020 у зв`язку із простроченням виконання грошових зобов`язань та просить суд покласти на відповідача відшкодування судового збору в сумі 4933,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.02.2019 між ТОВ КОВІНЬКО-КОВБАСИ", (постачальник) та ТОВ "Астерс Груп" (покупець) укладено договір №1І039571, відповідно до умов якого позивач зобов`язався поставити товар, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в специфікації/акційній специфікації чинній на момент замовлення товару.

Позивач на виконання умов договору №1І039571 від 04.02.2019 поставляв відповідачу товар, однак відповідач за отриманий товар не розрахувався та заборгував перед позивачем 309 848,69 грн. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача передбачену договором пеню у сумі 16 388,19 грн., а також згідно ст. 625 ЦК України 2 724,45 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 27.04.2020 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1033/20. Постановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 25.05.2020.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

В судове засідання 25.05.2020 з`явилась представник позивача, представник відповідача не з`явився. Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу про відкриття провадження від 27.04.2020 відповідач отримав 07.05.2020, а тому був завчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 09.06.2020.

26.05.2020 від представника товариства з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" до господарського суду Київської області надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у якій представник позивача в порядку ст. 197 ГПК України просить суд забезпечити участь представника позивача у судовому засіданні у справі №911/1033/20 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду Вінницької області або Сьомому апеляційному адміністративному суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.05.2020 клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

В судове засідання 09.06.2020 представники позивача та відповідача не з`явились. Поштове відправлення, яким суд направляв відповідачу копію ухвали від 25.05.2020, відповідач отримав 01.06.2020, а тому був завчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши позов ТОВ "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" до ТОВ "Астерс Груп" про стягнення 328 911,33 грн., всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

04.02.2019 між ТОВ "Астерс Груп" (покупець) та ТОВ "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" (постачальник) укладено договір №1І039571 (далі - договір поставки), відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності із замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в специфікації/акційній специфікації, чинній на момент замовлення товару (п. 1.1 договору);

- поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово-роздрібної реалізації покупцем через "Мережу магазинів "Фуршет - магазин сімейної покупки" (п. 1.2 договору);

- постачальник поставляє товари згідно замовлень (ORDERS) покупця на поставку товару, поданих за посередництва сертифікованих EDI - провайдерів, за вибором постачальника. Постачальник зобов`язаний поставити товар належної якості, з урахуванням достатнього і необхідного обсягу інформації про нього у відповідності до вимог, передбачених чинним законодавством України (п. 3.1 договору);

- пунктом поставки товару за цим договором є склад покупця, адреса якого вказана в замовленні. Сторони погодили, що постачальник зобов`язаний доставити товар до місця зважування/місця розвантаження на складі покупця. Поставка товару до місця передачі здійснюється транспортом постачальника. Витрати з транспортування товару до пункту поставки несе постачальник. Датою і часом поставки є дата і час отримання покупцем товару на складі покупця, що зазначається у ТТН і засвідчується підписами уповноважених представників сторін. Товар поставляється на умовах DDP, що передбачені Інкотермс "Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати", введених в дію з 01.01.2010 р. (п. 3.3 договору);

- порядок дотримання графіку поставки товару, передбачені у додатку (графік поставки) до цього договору (п. 3.5 договору);

- після приймання товару покупець направляє постачальнику через EDI - провайдера електронний документ "накладна" (COMDOC). Документ COMDOC відображає факт приймання товару покупцем, завіряється ЕЦП покупця (підпис відповідальної особи і печатка підприємства) і відправляється постачальнику через EDI - провайдера. Дата електронного документа "накладна" (COMDOC) повинна відповідати даті фактичної поставки товару. Постачальник, після отримання від покупця через EDI - провайдера електронний документ "накладна" (COMDOC), зі свого боку завіряє "накладна" ЕЦП (підпис відповідальної особи за передачу товару та печатку підприємства) і, не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів, відправляє покупцю через EDI - провайдера. Заборгованість покупця за поставлений товар виникає з моменту отримання від постачальника електронного документу "накладна" (COMDOC) завірену ЕЦП постачальника (підпис відповідальної особи за передачу товару та печатку підприємства) (п. 3.7 договору);

- сторони погодили, що повідомлення покупця і постачальника (в тому числі, але не виключно, заявки на поставку товару, повідомлення про відвантаження товару, повідомлення про повернення, підтвердження повернення, нарахування штрафів, акти звірок, тощо), які відправляються сторонами за допомогою EDI - провайдера, мають юридичну силу, можуть бути представлені в судові інстанції в якості належних доказів, щодо подачі і прийняття даних повідомлень постачальником і покупцем. При відправці зазначених повідомлень через EDI - провайдера, достатнім підтвердженням відправки, отримання таких повідомлень і прийняття їх до виконання сторонами є звіт EDI - провайдера про відправку та отримання повідомлення стороною (п. 3.8 договору);

- перехід права власності на товар від постачальника до покупця здійснюється в момент фактичного приймання - передачі товару на складі покупця, з обов`язковим складанням покупцем електронного документа "накладна" (COMDOC) з ЕЦП покупця та відправленням постачальнику через EDI - провайдера протягом одного календарного дня з моменту фактичного приймання - передачі товару (п. 5.1 договору);

- покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації/акційній специфікації - (PRODUCTLIST), що збережені у системі електронного документообороту (портал специфікацій на платформі "ENDI - PRICE") та підтвердженими у "накладних" (COMDOC). Ціна на товар в специфікації/акційній специфікації - (PRODUCTLIST) вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ). Ціна кожного "артикулу товару" зазначається в накладній (COMDOC) і повинна відповідати ціні, яка узгоджена сторонами в специфікації/акційній специфікації - (PRODUCTLIST). Введення нових "артикулів товару"виконується шляхом оформлення окремих специфікації/акційній специфікації - (PRODUCTLIST), що збережені в системі електронного документообороту (портал специфікацій на платформі "ENDI - PRICE") (п. 7.1 договору);

- загальна сума цього договору складається з сум "накладних" (COMDOC), за якими була здійснена поставка товару (п. 7.8 договору);

- підставою для здійснення покупцем оплати за поставлений товар є виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, зокрема, обов`язок надати покупцю через EDI - провайдера електронний документ "накладна" (COMDOC) завірений ЕЦП постачальника, та обов`язок зареєструвати "податкову накладну" в Єдиному реєстрі податкових накладних, з дотриманням умов цього договору, на дату настання строку оплати за товар. Покупець здійснює оплату постачальнику за поставлений товар через 45 (сорок п`ять) днів з моменту отримання покупцем через ЕЦП постачальника, та за умови наявності зареєстрованої постачальником "податкової накладної" в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше ніж за 2 (два) календарних днів до настання строку оплати за товар (п. 7.9 договору);

- зобов`язання покупця по оплаті товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку (п. 7.11 договору);

- не рідше ніж кожні три місяці, з моменту укладення цього договору, сторони зобов`язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків, а всі первинні та інші документи кожного календарного місяця не пізніше 10 (десятого) числа наступного за звітним календарним місяцем. Акти звірки розрахунків по цьому договору підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу (п. 7.12.1 договору);

- у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених даним договором, покупець сплачує на користь постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Цей пункт договору не розповсюджується на правовідносини сторін, у випадку, якщо прострочення оплати за товар відбулось на підставі умов визначених в п. 7.9.1 договору (п. 8.11 договору);

- даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2022 року (п. 11.1 договору);

- будь - яка сторона має право в односторонньому порядку, не вказуючи підстав і не звертаючись до суду, достроково розірвати договір, у письмовій формі проінформувавши про це іншу сторону за 30 днів до дати розірвання. Розірвання договору в односторонньому порядку на умовах цього пункту договору не позбавляє сторони обов`язку виконати в повному обсязі та належним чином зобов`язання за договором, які залишились невиконаними на момент такого розірвання (п. 11.1.1 договору);

- згідно зі ст. 201 Податкового кодексу України, сторони домовились про обмін електронними документами, при цьому, документи, що відправлені по ЕDI, завірені ЕЦП уповноважених осіб, та печатками підприємства, (у випадку "податкової накладної" і "розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної" - зареєстровані в ЄРПН) мають повну юридичну силу , породжують права та обов`язки для сторін, і можуть бути представлені до суду в якості належних доказів. Всі документи, передані по ЕDI, визнаються рівнозначними документам на паперовому носієві. Підтвердження руху документів по ЕDI (відправлення, отримання, прочитання, доставка тощо) вважається легітимним, і є фактом підтвердження прийому - передачі таких документів уповноваженими особами сторін, і не вимагає додаткового доказування. При виникненні суперечок, розбіжностей і конфліктів, всі електронні документи, направленні за допомогою сертифікованого провайдера - ЕDI є незаперечними доказами. Всі номери неотримання або отримання в спотвореному вигляді вважаються нікчемними, якщо постачальником не буде наданий документ від ЕDI - провайдера, що підтверджує відсутність документа покупця в системі ЕDI або неотримання документа постачальником (п. 15.4.2 договору);

- документи, що відправленні факсом, електронною поштою, чи по ЕDI, мають юридичну силу до моменту обміну їх оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, і можуть бути представлені до суду в якості належних доказів. Всі документи, передані по системі ЕDI визнаються рівнозначними документам на паперовому носієві. Підтвердження руху документів по системі ЕDI (відправлення, отримання, прочитання, тощо) вважається легітимним, і є фактом підтвердження прийому - передачі таких документів уповноваженими особами сторін, і не вимагає додаткового доказування. При виникненні суперечок, розбіжностей і конфліктів, всі електронні документи, направлені/отримані за допомогою сертифікованого провайдера - ЕDI є незаперечними доказами, і можуть бути представлені до суду в якості належних доказів (п. 15.4.3 договору).

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки. Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Дана норма кореспондується зі ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім цього, між ТОВ "Астерс Груп" та ТОВ "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" були укладені договори, а саме: договір про надання рекламних послуг від 04.02.2019 №Р1І039571, договір про надання послуг від 04.02.2019 №ВЗ1І039571, договір про надання логістичних послуг від 04.02.2019 №Л1І039571, відповідно до умов яких сторони домовились здійснювати розрахунки в тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання договору від 04.02.2019 №1І039571 позивач поставляв, а відповідач приймав товар, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, податкових накладних, перелік яких судом не наводиться у зв`язку із їх великим обсягом.

Відповідачем був частково оплачений товар із врахуванням суми зустрічних вимог за договором про надання послуг від 01.09.2018 №799/18 EDI, договором про надання рекламних послуг від 27.06.2018 №Р1І038495, договором про надання логістичних послуг від 27.06.2018 №Л1І038494, що підтверджується залученими до матеріалів справи банківськими виписками.

Крім того, сторонами було складено та підписано Акти прийому-передачі вконаних робіт (наданих послуг), які відповідно до договорів від 04.02.2019 про надання рекламних послуг, логістичних послуг, маркетингових послуг (залучені до матеріалів справи) є підставою для оплати шляхом зарахування зустрічних вимог за договором поставки без складення додаткових документів.

17.01.2020 у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, позивач на електронну пошту відповідача направив повідомлення про розірвання договору від 16.01.2020 №5, яким повідомив відповідача про те, що договір від 04.02.2019 №1І039571 в односторонньому порядку протягом тридцяти днів буде достроково розірваний на підставі п. 11.1.1 договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 11.1.1 договору, будь - яка сторона має право в односторонньому порядку, не вказуючи підстав і не звертаючись до суду, достроково розірвати договір, у письмовій формі проінформувавши про це іншу сторону за 30 днів до дати розірвання. Розірвання договору в односторонньому порядку на умовах цього пункту договору не позбавляє сторони обов`язку виконати в повному обсязі та належним чином зобов`язання за договором, які залишились невиконаними на момент такого розірвання.

Матеріали справи свідчать про те, що вказане повідомлення було направлено на електронну адресу відповідача, що передбачено умовами п. 15.4.3 договору.

Отже, умовами договору від 04.02.2019 №1І039571 сторони передбачили, що даний правочин може бути розірваний односторонньому порядку, про те не позбавляє сторони обов`язку виконати в повному обсязі та належним чином зобов`язання за договором, які залишились невиконаними на момент такого розірвання.

Відтак, судом встановлено, що договір від 04.02.2019 №1І039571 є розірваним з 18.02.2020 року.

Позивач твердить, що хоч договір і розірвано в односторонньому порядку, про те відповідач не розрахувався з позивачем у повному обсязі за отриманий товар, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 309 848,69 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з п. 7.12.1 договору не рідше ніж кожні три місяці, з моменту укладення цього договору, сторони зобов`язані підписувати акти звірки взаєморозрахунків, а всі первинні та інші документи кожного календарного місяця не пізніше 10 (десятого) числа наступного за звітним календарним місяцем. Акти звірки розрахунків по цьому договору підписуються не пізніше кожного 30 числа першого місяця наступного кварталу.

Сторонами було складено та підписано акт перевірки розрахунків станом на 31.01.2020, відповідно до якого за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у сумі 300917,92 грн., дані якого підтверджуються залученими до матеріалів справи первинними документами - видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, банківськими виписками, Актами прийому-передачі виконаних робіт, оформленими належним чином, які містять всі належні реквізити та за якими суд може достовірно встановити зміст господарських операцій між сторонами та ідентифікувати відповідача як особу, яка отримала товар від позивача. Доказів того, що після 31.01.2020 позивачем здійснювались поставки товару, або відповідачем здійснювались оплати, суду не подано.

Суд враховує позицію постанов Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17 та від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, у яких вказано, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

За таких обставин, підтверджена первинними документами та узгоджена в акті перевірки розрахунків заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.01.2020, становить 300 917,92 грн.

Позивач не визнає проведення взаємозаліку за договором про надання логістичних послуг від 04.02.2019 №Л1І039571 на суму 8 930,77 грн. (акт від 31.12.2019 залучений до матеріалів справи), у зв`язку з чим твердить, що сума основного боргу становить 300 917,92 грн. (поставка) плюс 8 930,77 грн. (не проведений взаємозалік) дорівнює 309 848,69 грн.

Разом із тим, Акт № прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) відповідно до договору №Л1І039571 на суму 8 930,77 грн. (комплекс логістичних послуг) з боку ТОВ «Ковінько-Ковбаси» підписано електронним цифровим підписом, пункт 3.2 договору про надання логістичних послуг від 04.02.2019 №Л1І039571 передбачає, що оплата наданих послуг здійснюється шляхом зарахування зустрічних вимог без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів тощо), а підставою для такого зарахування є Акт прийому-передачі наданих послуг, підписаний сторонами.

З огляду на викладене, суд встановив, що сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 300 917,92 грн.

Позивач належним чином виконав свою частину зобов`язань за договором, поставивши відповідачу товар, відтак вправі був очікувати належного виконання відповідачем зобов`язань з оплати.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар, суду не подано, в тому числі і на вимогу ухвали суду про відкриття провадження у справі від 27.04.2020, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд звертає увагу на те, що за умовами пункту 7.9 договору передбачено підставу для здійснення покупцем оплати за поставлений товар виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, зокрема, обов`язок надати покупцю через EDI - провайдера електронний документ "накладна" (COMDOC) завірений ЕЦП постачальника, та обов`язок зареєструвати "податкову накладну" в Єдиному реєстрі податкових накладних, з дотриманням умов цього договору, на дату настання строку оплати за товар. Покупець здійснює оплату постачальнику за поставлений товар через 45 (сорок п`ять) днів з моменту отримання покупцем через ЕЦП постачальника, та за умови наявності зареєстрованої постачальником "податкової накладної" в Єдиному реєстрі податкових накладних не пізніше ніж за 2 (два) календарних днів до настання строку оплати за товар.

Відповідно до ч. 3. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Пунктом 5.1 договору передбачено перехід права власності на товар від постачальника до покупця в момент фактичного приймання - передачі товару на складі покупця, з обов`язковим складанням покупцем електронного документа "накладна" (COMDOC) з ЕЦП покупця та відправленням постачальнику через EDI - провайдера протягом одного календарного дня з моменту фактичного приймання - передачі товару.

Однак, покупець, щоразу приймаючи товар за видатковими та товарно-транспортними накладними, жодного разу не виконав своїх зобов`язань за пунктами 5.1 та 7.9 договору, від виконання яких власне залежить початок відліку строку оплати.

В силу частин 1, 3 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Керуючись вищевикладеним, суд робить висновок про те, що строк оплати товару, отриманого відповідачем за договором №1І039571 від 04.02.2019, є таким, що настав через 45 днів від дня фактичного отримання товару та підписання видаткових накладних.

На підставі наведеного, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 300 917,92 грн. на підставі договору 04.02.2019 №1І039571, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" 309 848,69 грн. основного боргу підлягає задоволенню частково в сумі 300 917,92 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену договором пеню в сумі 16 388,19 грн. та 2 724,45 грн. 3% річних, розраховані окремо по кожній з неоплачених накладних станом на 20.04.2020.

Згідно з п. 8.11 договору у випадку порушення термінів оплати товару, передбачених даним договором, покупець сплачує на користь постачальника виключну неустойку в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Цей пункт договору не розповсюджується на правовідносини сторін, у випадку, якщо прострочення оплати за товар відбулось на підставі умов визначених в п. 7.9.1 договору (який надає покупцю право на затримку оплати у разі відсутності реєстрації податкової накладної).

Відповідно до ст. 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором між позивачем та відповідачем не встановлено.

Отже, здійснивши перевірку розрахунку пені, не виходячи за межі заявленого позивачем періоду нарахування, суд встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 15831,28 грн., у зв`язку з чим вимогу позивача про стягнення з відповідача 16 388,19 грн. пені слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок 3% річних, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду, суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 3% річних становлять 2600,91 грн., відтак вказану вимогу позивача слід задовольнити частково.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позовних вимог, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню частково. Суд ухвалює рішення про стягнення з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" 300 917,92 грн. основного боргу, 15831,28 грн. пені, 2600,91 грн. 3% річних.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г, )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОВІНЬКО-КОВБАСИ" (22234, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Лука-Мелешківська, вул. Центральна, буд. 2-А, )

300 917,92 грн. (триста тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень дев`яносто дві копійки) основного боргу,

15831,28 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одну гривню двадцять вісім копійок) пені,

2600,91 грн. (дві тисячі шістсот гривень дев`яносто одну копійку) 3% річних,

4790,25 грн. (чотири тисячі сімсот дев`яносто гривень двадцять п`ять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом строку, встановленого ст. 256, пунктом 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 30.06.2020.

Суддя О.В. Конюх