ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.06.2020 м. Ужгород Справа № 907/633/19

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянувши у судовому засіданні дану справу

за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Тортілас», м. Мукачево

та до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Одеса

про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 37510,22 грн.

представники:

позивача - не з`явився

відповідача-1 - не з`явився

відповідача-2 - не з`явився

Позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення солідарно з відповідачів суми 37510,22 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 28100,63 грн., за процентами за користування кредитом - 2229,32 грн. та пені - 7180,27 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов`язань з повернення кредитних коштів та наявністю укладеного з відповідачем-2 договору поруки. Представник позивача в ході судового провадження у даній справі наполягав на задоволенні заявлених вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до позовної заяви документами та розрахунками.

Відповідачі письмового відзиву на позов не надали, участі уповноважених представників у судовому розгляді справи не забезпечили, кореспонденція суду, що надсилалася на їх офіційні адреси, поверталася без вручення адресатам, у зв`язку з чим повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ухвал суду від 23.12.19, 10.02.20, 13.03.20, 24.04.20 було здійснено шляхом офіційного оприлюднення оголошення у справі на офіційному веб сайті судової влади України.

За приписами ч. 4 ст. 122 ГПК України з опублікуванням оголошення про таке повідомлення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи

За таких обставин суд констатує, що відповідачі у даній справі належно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не скористалися своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати відзив на позов, тому суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши у ході судового розгляду справи пояснення представника позивача встановив наступне.

19.10.15 відповідачем-1 у справі - ТОВ "Тортілас", (колишня назва - ТОВ «Екомір», ) в особі його директора Николаєва Руслана Романовича оформлено та подано до банку - позивача у справі - заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою відповідач-1 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" та Тарифів банку (далі - Умови, Тарифи), що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із вищевказаною заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 19.10.15 р. (далі - договір).

Відповідно до договору відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт в розмірі 150000,00 грн. на поточний рахунок 2073, що визначено Умовами.

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов, зокрема, у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" (чинного станом на час виникнення спірних відносин), електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

За приписами ст.ст. 626, 627, 628 Цивільного кодексу України (ЦКУ) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 639 ЦКУ, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 634 ЦКУ договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах погоджених сторонами.

За наведених приписів законодавства та фактичних обставин у даній справі, суд приходить до висновку, що відповідач-1, підписавши заяву від 19.10.2015р., приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, які разом із зазначеною заявою становлять кредитний договір.

Умовами (п.п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.6, 3.2.1.1.8) встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок клієнта надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів у межах кредитного ліміту. Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами. Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до Умов (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку).

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається клієнту в обмін на його зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів та винагороди.

Згідно встановленого сторонами порядку розрахунків (розділ 3.2.1.4. Умов) за користування кредитом клієнт сплачує проценти в розмірі 36 % річних протягом 90 днів з дати, коли дебетове сальдо підлягало обнуленню, а починаючи з 91 дня - кредит вважається простроченим, грошові зобов`язання клієнта - порушеними. За порушення грошового зобов`язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості та пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення; пеня нараховується протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане клієнтом. Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов клієнт сплачує банку винагороду першого числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимально сальдо кредиту.

Матеріалами справи та з пояснень представника позивача у ході судового розгляду, встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 150000, 00 грн., яким користувався відповідач-1, не виконуючи власні договірні зобов`язання перед банком, в результаті чого станом на 26.09.19 виникла заборгованість відповідача-1 перед банком на суму 37510, 22 грн., про що свідчать виписки по рахунку долучені до матеріалів справи.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 27.12.2017 ОСОБА_1 як поручитель та банк як кредитор уклали договір поруки№ Р883256486, предметом якого є надання поруки за виконання ТОВ Екомір, тепер - ТОВ Тортілас, зобов`язань, які випливають з кредитного договору (п. 1.1 договору поруки).

Згідно з п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Станом на 26.09.2019 р. заборгованість відповідача становить 37510,22 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 28100,63 грн., процентам за користування кредиту - 2229,32 грн., та пені - 7180,27 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нормами Господарського кодексу України штрафні санкції визначено як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 555 ЦК України передбачено, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії Договору поруки, визначених ст. 559 ЦК України судом не встановлено.

Відповідачі не сплатили грошових коштів у рахунок погашення заборгованості за кредитом, тому позивач правомірно та відповідно до умов кредитного договору, договору поруки і наведених приписів цивільного та господарського законодавства звернувся до суду з вимогами про стягнення солідарно з відповідачів суми 375510 грн. заборгованості за кредитним договором.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач надав суду необхідні докази на обґрунтування позовних вимог, натомість відповідач не спростував заявлених вимог.

За фактичних обставин справи позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості на загальну суму 37510,22 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 28100,63 грн., процентів за користування кредиту - 2229,32 грн. та пені - 7180,27 грн., правомірні та доведені належним чином, тому на підставі наведених приписів чинного законодавства підлягають задоволенню судом.

Судовий збір сплачений позивачем за розгляд даної справи на суму 1921,00 грн. на підставі ст. 129 ГПК України підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути СОЛІДАРНО з товариства з обмеженою відповідальністю "Тортілас" (89611, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 25/2, ) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість за кредитом на загальну суму 37 510,00 грн. (тридцять п`ять тисяч п`ятсот десять грн. 00 коп.), що включає заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.

3.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тортілас" (89611, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 25/2, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) у відшкодування сплаченого судового збору - суму 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.)

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) у відшкодування сплаченого судового збору - суму 960,50 грн. (дев`ятсот шістдесят грн. 50 коп.)

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 26.06.20

Суддя Ушак І.Г.