УХВАЛА

25 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/13174/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року (головуючий - Сітайло Л. Г., судді - Буравльова С. І., Андрієко В. В.) і рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2019 року (суддя Привалов А. І.) у справі

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Київської організації Національної спілки художників України,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1. ОСОБА_1 , 2. Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 3. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

про виселення з приміщення,

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року (повний текст складено 27 січня 2020 року) і рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2019 року у справі № 910/13174/16, подана 29 квітня 2020 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2020 року цю касаційну скаргу залишено без руху на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із відсутністю у ній передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку і поданням з пропуском строку на касаційне оскарження без клопотання про його поновлення та надано скаржникові строк для усунення недоліків до 22 червня 2020 року.

23 червня 2020 року на виконання ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 травня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги, надіслана 19 червня 2020 року, в якій скаржник назвав обставини, які, на його думку, є підставами для відкриття касаційного провадження у справі, однак клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року не додав.

За змістом абзацу 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України якщо заяву (про поновлення пропущеного строку) не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Зважаючи на те, що скаржник був повідомлений належним чином про залишення касаційної скарги без руху, однак не усунув її недоліки у встановлений строк, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Оскільки скаржник є фізичною особою і захищає свої інтереси в порядку самопредставництва без залучення адвоката, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що наведені ним у касаційній скарзі обставини також не можуть вважатися підставами для відкриття касаційного провадження у справі № 910/13174/16.

Із заяви про усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що підставою касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року і рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2019 року скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на пункт 8 частини 1 і пункт 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу.

Зокрема ОСОБА_1 повторно акцентує, що він повинен бути залучений у справу в якості відповідача, а не третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Як уже зазначалося в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, згідно із ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року заявник касаційної інстанції брав участь у судовому засіданні при прийнятті апеляційним господарським судом оскарженого рішення, давав усні пояснення по суті спору.

Незгода скаржника із рішенням суду через незалучення його до справи в якості відповідача не може свідчити про наявність випадку, передбаченого пунктом 8 частини 1 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ця норма стосується осіб, які не були залучені до участі у справі взагалі.

Так, будучи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 , як суб`єкт господарсько-процесуальних та спірних матеріальних правовідносин, одержав захист особистих суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки мав загальні процесуальні права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі, встановлені в Господарському процесуальному кодексі України. Близьку за змістом правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16-ц.

Також Суд звертає увагу, що залучення до участі у справі співвідповідача, заміна неналежного відповідача здійснюються в порядку, визначеному статтею 48 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 1 та 2 цієї норми передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, обов`язковою умовою для здійснення такої процесуальної дії як залучення до участі у справі співвідповідача або заміна первісного відповідача належним відповідачем, є відповідне клопотання позивача.

Так, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 12 грудня 2018 року, у справі № 570/3439/16-ц, від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17, від 13 червня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц).

З матеріалів цієї справи вбачається, що позивач з відповідним клопотанням не звертався, а наслідком звернення з позовом не до тієї особи мала би бути відсутність правових підстав для його задоволення.

Проте, суди попередніх інстанцій оцінивши усі належні і допустимі докази і доводи сторін дійшли висновку про необхідність задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Київської організації Національної спілки художників України, що свідчить про належність обраного відповідача.

Правильність обраного опонента підтверджує і те, що предметом позовних вимог є виселення з приміщення саме Київської організації Національної спілки художників України, що очевидно вказує на подання позову до належного відповідача.

Щодо оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України скаржник не врахував, що за змістом цієї норми відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обгрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Зважаючи на зазначене, керуючись статтями 234, 288, 292, 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2020 року і рішення Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2019 року у справі № 910/13174/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді І. С. Берднік

В. Г. Суховий