ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

22 червня 2020 року Справа № 926/1362/20
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ковальчук Т.І., розглянувши

заяву Міського комунального підприємства "Газкомплектприлад", м. Чернівці,

до Фізичної особи-підприємця Попова Ігоря Юрійовича, м. Чернівці,

про видачу судового наказу про стягнення 5158,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство "Газкомплектприлад" (далі - МКП "Газкомплектприлад", заявник) звернулось до Господарського суду Чернівецької області із заявою від 12.06.2020 № 76 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Попова Ігора Юрійовича (далі - ФОП Попов І.Ю., боржник) заборгованості в розмірі 5158,90 грн. з оплати за користування торговельним місцем № 362 на території ринку автозапчастин по вул. Шухевича, 8а в секторі Другий для здійснення продажу промтоварів або надання послуг з торгового об`єкту типу Кіоск площею 20 кв.м.

В обгрунтування заяви МКП "Газкомплектприлад" зазначило, що ФОП Попов І.Ю. не здійснив оплату в сумі 5158,90 грн. за торговельне місце № 362, яким користується на підставі укладеного між сторонами договору № 382 від 01.04.2017, термін дії якого пролонговано до 31.01.2021.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 справу № 926/1362/20 передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частиною першою статті 147 ГПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, частиною третьою статті 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

В обгрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що між ним і боржником укладено договір № 382 від 01.04.2017, у зв`язку з невиконанням якого виник борг, судовий наказ про стягнення якого просить видати МПК "Газкомплектприлад". Однак, копія зазначеного договору до заяви не додана.

Разом з тим, вимоги частини третьої статті 150 ГПК України щодо додавання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, мають імперативний характер, тому його копія має додаватися до заяви про видачу судового наказу в обов`язковому порядку.

Крім того, пунктом 1 частини 3 статті 150 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Зазначений документ повинен подаватися в оригіналі, проте до заяви МПК "Газкомплектприлад" додано не оригінал, а не засвідчену копію платіжного доручення № 156 від 11.06.2020 про сплату судового збору в розмірі 210,20 грн., що не відповідає вимогам пункту 1 частини 3 статті 150 ГПК України.

Частиною 2 статті 154 ГПК України унормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Приписами частини другої статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких умов суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, оскільки заяву подано з порушенням вимог пунктів 1, 3 частини 3 статті 150 ГПК України, а саме: до заяви не додано оригіналу документа про сплату судового збору та копії договору, за яким пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості.

Водночас, суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків та не позбавляє заявника права звернутися до суду в порядку позовного провадження до боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 147-148, п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 150, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Міському комунальному підприємству "Газкомплектприлад" (58029, м. Чернівці, вул. Шухевича, 8а, ) у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Попова Ігора Юрійовича ( АДРЕСА_1 ) заборгованості в сумі 5158,90 грн. за користування торговельним місцем № 362.

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 1 ст. 235 ГПК України)

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено і підписано 22 червня 2020 року.

Суддя Т.І. Ковальчук