Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

"25" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/722/20

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

перевіривши матеріали позовної заяви

Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапрофешинал"

про стягнення 489 998,88 грн,

ВСТАНОВИВ:

Військова частини НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіапрофешинал" про стягнення 489998,88грн штрафу за невиконання умов договору купівлі-продажу № 46 від 04.07.2019.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з огляду на наступне.

Згідно ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна, зокрема, містити:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

Натомість, позивачем при зверненні до суду з позовом не дотримано вищевказаних вимог, що вказує на порушення приписів ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч.1 ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В документах, доданих до позовної заяви, наявний лише фіскальний чек про направлення на адресу відповідача поштової кореспонденції.

За таких обставин, фіскальний чек від 22.06.2020 доданий позивачем до позовної заяви, суд не розцінює як належний доказ направлення на адресу відповідача копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів, тому останнім при звернені до суду не дотримано норм ст. 172 ГПК України.

Крім того, п.2 ч.1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ч.3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача 489998,88 грн штрафу, однак докази сплати судового збору у законодавчо встановленому розмірі - 7349,99грн та порядку у складі додатків до позовної заяви не додано.

Натомість, позивач у позовній заяві виклав клопотання, згідно якого просить звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст.8 ЗУ "Про судовий збір".

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає, що військова частина не є розпорядником бюджетних коштів. Вказує, що кошторисні призначення на оплату судового збору у військовій частині відсутні. Для оплати судового збору військовій частині необхідно отримати дозвіл на кошторисні призначення від Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

На підтвердження викладених обставин позивач надав довідку про відсутність коштів на рахунках військової частини для сплати судового збору № 71/1/977 від 17.06.2020.

Дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відмову в його задоволені з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

У ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначені умови щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так ч. 1. ст. 8 Закону України "Про судовий збір", визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір").

Правовий аналіз вищенаведених норм закону дає підстави стверджувати, що законодавцем встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, звільнити від сплати судового збору.

Належних та допустимих доказів наявності підстав, визначених у ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору позивач при звернені до суду не подав.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що довідка про те, що на рахунках військової частини відсутні кошти для оплати судового збору, не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення ст. 129 Конституції України, а також положення Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення чи звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, за відсутності визначених законом умов для звільнення позивача від сплати судового збору з огляду на майновий стан сторони, суд відмовив у задоволені заявленого позивачем клопотання.

В силу положень ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" встановив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами в зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду

З огляду на викладене позивач при звернені до суду в порушення норм ст. 164 ГПК України до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Військовій частині А 3913 протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків як змісту позовної заяви, так і доданих до неї документів , в тому числі, подати докази сплати судового збору у розмірі 7349,99 грн. Заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками надіслати також на адресу відповідача листом з описом вкладення .

3. Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Сікорська Н.А.

1- у справу
2- позивачу (рек. )