ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 910/13642/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Огірко А.О.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Вергелес П.В. - за довіреністю б/н від 04.11.2019;

від відповідача: Корнілов Л.О., адвокат - за ордером серія АА № 1023118 від 17.03.2020;

від третьої особи-1: не з`явилися;

від третьої особи-2: не з`явилися;

від третьої особи-3: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 (суддя Чебикіна С.О., м. Київ, повний текст рішення складено 27.01.2020)

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ

третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг", м. Київ

третя особа-2: ОСОБА_1 , м. Київ

третя особи-3: Товариство з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД", м. Кременчук, Полтавська обл.

про стягнення 373 158,00 грн

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

01.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" (надалі - позивач/скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (надалі - відповідач) про стягнення 371 208,00 грн страхового відшкодування та 1 950,00 грн витрат за проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди на підставі ст.ст. 16, 22, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 16, 20 Закону України "Про страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправомірно відмовлено у виплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" страхового відшкодування по ДТП, що прямо впливає на майнові інтереси позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 (суддя Чебикіна С.О., м. Київ, повний текст рішення складено 27.01.2020) у задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 98-102, т. 2).

Судове рішення прийнято з посиланням на ст.ст. 979, 985, 988, 990 Цивільного кодексу України та мотивоване тим, що заявлена подія за умовами п. 5.1.7, п. 5.1 Договору страхування не є страховим, оскільки водій автомобіля "Peugeot", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння, що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2019 у справі № 759/17420/18, якою встановлено вину ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема, що судом першої інстанції не враховано фактичну відмову вигодонабувача від пред`явлення позову/претензій до відповідача (шляхом пасивної поведінки) та не враховано істотне порушення прав позивача, що надало йому право звернутися із відповідним позовом. Крім того, правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

18.03.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким відповідач просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" зазначає, зокрема, що Договір страхування надає Товариству з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обов`язків останнього.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (третя особа-1), ОСОБА_1 (третя особа-2) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" (третя особи-3) не скористалися своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ", що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2020 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2020 у справі № 910/13642/19 заяву судді Скрипки І.М. про самовідвід у справі № 910/13642/19 задоволено; матеріали справи № 910/13642/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Разіної Т.І. суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 у справі № 910/13642/19 відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 призначено на 23.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2020 у справі № 910/13642/19 повідомлено учасників даної справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 не відбудеться 23.03.2020; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 призначено на 14.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2020 у справі № 910/13642/19 повідомлено учасників даної справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 не відбудеться 14.04.2020; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 призначено на 12.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 у справі № 910/13642/19 відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" на рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 до 09.06.2020.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 09.06.2020 з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" (позивача/скаржника) та Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (відповідача).

09.06.2020 в судове засідання не з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (третьої особи-1), ОСОБА_1 (третьої особи-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" (третя особи-3), які повідомлялися завчасно та належним чином про час, місце та дату судового засідання, про причини нез`явлення суд не повідомили.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третьої особи-1, третьої особи-2 та третьої особи-3 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд оскарженого рішення в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників третьої особи-1, третьої особи-2 та третьої особи-3.

В судовому засіданні 09.06.2020 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив її задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 - скасувати.

09.06.2020 в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвайт" (лізингоодержувач) укладено договір № 171123-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу (надалі - Договір), (а.с. 52-60, т. 1).

Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу (надалі - "предмет лізингу"), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку "специфікація" (надалі - "специфікація"), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством) (п. 1.1. Договору).

Зі специфікації до Договору вбачається, що предметом лізингу є автомобіль "Peugeot Partner", реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - предмет лізингу/автомобіль) (а.с. 50-51, т. 1).

У відповідності до акту приймання - передачі предмета лізину в користування за договором № 171123-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23 листопада 2017 року від 30.11.2017, третьою особою-1 було передано предмет лізингу позивачеві.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 16.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (страховик) було укладено договір № 3003/390/000001 добровільного страхування наземного транспорту програма страхування "КАСКО Обережний" (надалі - Договір страхування), (а.с. 78-86, т. 1).

Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із володінням, користуванням та розпорядженням застрахованими ТЗ, зазначеними в окремих сертифікатах, що видаються на кожний окремий застрахований ТЗ (п. 1.1. Договору страхування).

Пунктом 2.1. Договору страхування передбачено, що вигодонабувач - призначена страхувальником при укладенні сертифікату фізична чи юридична особа, яка може зазнати збитків внаслідок настання страхового випадку.

Згідно страхового сертифікату № 3003/290/000070 від 30.11.2017 до договору № 3003/390/000001 добровільного страхування наземного транспорту програма страхування "КАСКО Обережний" вигодонабувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (а.с. 77, т. 1).

Відповідно до додаткового договору № 1 до страхового сертифікату № 3003/290/000070 сторони домовились внести зміни, а саме визнати вигодонабувачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" (а.с. 236, т. 1).

Страховим випадком за договором є факт понесення збитків страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок пошкодження, знищення або втрати застрахованого ТЗ, складових частин, деталей або додаткового обладнання в результаті дії страхових ризиків, які відбулися протягом строку та на території дії договору (4.1. Договору страхування).

У відповідності до п. 1 додатку "страхування" до договору страхування предмета лізингу здійснюється лізингодавцем на період з моменту підписання акту до спливу строку, зазначеного сторонами в пункті 5.1. договору самостійно та за власний рахунок за наступними страховими ризиками: при страхуванні обладнання та спецтехніки - пошкодження, втрата або знищення предмета лізингу (сукупність вказаних ризиків), спричинені дорожньо-транспортною пригодою, пожежею, вибухом, ударом блискавки, падінням предметів або їхніми уламками, стихійними лихами, протиправними діями третіх осіб, викраденням або іншим незаконним заволодінням предметом лізингу та/або його розукомплектуванням; при страхуванні транспортних засобів - на умовах повного "КАСКО".

Приписами п.п. 9.1.1.2. Договору страхування передбачено, що при настанні страхового випадку за ризиком "ДТП", документом, який підтверджує факт його настання є довідка поліції (оригінал), завірена круглою печаткою, яка містить інформацію про обставини страхового випадку, наявність (відсутність) алкогольного, токсичного або наркотичного сп`яніння у водія, відомості про винуватця ДТП, а також, за вимогою страховика або у разі неможливості отримання зазначеної довідки, - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, в якій вказана винна особа.

Як вбачається із довідки № 167503 про дорожньо-транспортну пригоду від 11.12.2018, 13.10.2018 приблизно о 15:00 год. На трасі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 83 км.+ 50м. за участі автомобіля "Peugeot", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , який не впорався з керуванням та виїхав у кювет (а.с. 238-239, т. 1).

В матеріалах справи міститься копія листа вих. № 872/23-003 від 14.03.2019 відповідно до якого, відповідач відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування в сумі 371 208,00 грн з тих підстав, що у відповідності до умов п. 5.1.7, п. 5.1 договору вказаний випадок не є страховим, оскільки водій автомобіля "Peugeot", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовився від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння (а.с. 153 , т. 1).

Таким чином, предметом даного позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 371 208,00 грн страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку відповідно до умов укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту програма страхування "КАСКО Обережний" № 3003/390/000001, а також про стягнення 1 950,00 грн витрат за проведення оцінки вартості (розміру) майнової шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Пунктом 4 частиною 1 статті 179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Між сторонами у справі виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 67 ЦК України та Закону України "Про страхування".

Відповідно до статті 979 ЦК України, що кореспондується з положеннями ст. 21 Закону України "Про старахування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним або обов`язковим.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (частина 1 статті 6 Закону України "Про страхування").

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з положеннями статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника).

За змістом п. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно з п. 11 Додатку до Договору фінансового лізингу № 171123-1/ФЛ-Ю-А від 23.11.2017 в разі страхового випадку з Предметом лізингу, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно проінформувати про це Лізингодавця та страховика засобами телефонного зв`язку або електронною поштою, а також у письмові формі протягом одного календарного дня, Лізингоодержувач зобов`язаний у 30-ти денний термін самостійно надати страховій компанії, що страхує Предмет лізингу на умовах повного «Каско», всі документи необхідні для виплати страхового відшкодування.

Як зазначалось вище, 13.10.2018 приблизно о 15:00 год. На трасі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів 83 км.+ 50м. за участі автомобіля "Peugeot", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , який не впорався з керуванням та виїхав у кювет.

В результаті ДТП шкоди третім особам завдано не було, що підтверджується матеріалами справи.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції склали на ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення серія БД № 001954 та № 012750 від 13.10.2018 та винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 131057 від 13.10.2018.

Однак, за результатами розгляду вищевказаних протоколів ОСОБА_1 не було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 131057 від 13.10.2018 в подальшому було скасовано.

Вищевказані обставини підтверджуються постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2019 у справі № 759/17420/18, постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.01.2019 у справі № 759/17423/18 та рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 760/27244/18 (а.с. 101-105, т. 1).

Крім того, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що факт відмови від освідчення на наявність алкогольного, токсичного, наркотичного сп`яніння також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 012750 від 13.10.2018 з огляду на наступне.

У відповідності до п. 9 Наказу Міністерство внутрішніх справ України та Міністерство охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 12750 та серії БД № 001954 від 13.10.2018 складено о 17 год. 20 хв. та 17 год. 30 хв., в той час ДТП трапилося о 15 год. 00 хв., а відтак вищевказані протоколи складено з порушенням норм чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 12750, серії БД № 001954 від 13.10.2018 та пояснення до них є недопустимими доказами у відповідності до ст. 77 ГПК України та не можуть прийматися судом до уваги.

Також, згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Так, Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 14.01.2019 у справі № 760/27244/18 було спростовано частину необґрунтованих претензій працівників МВС до ОСОБА_1 та підтверджено неправильну оцінку реальних обставин справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, доказами наявними у матеріалах справи не доведено вину ОСОБА_1 .

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що позивачем не додано доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Псьол ЛТД» відмовився від пред`явлення позову до страховика або ж уповноважив позивача на отримання страхового відшкодування з огляду на таке.

У відповідності до приписів статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 14. Додатку «Страхування» до Договору в будь-якому випадку Лізингоодержувач за власний рахунок та в повному обсязі зобов`язаний відшкодувати суму збитків Лізингодавця у розмірі франшизи по страхуванню ризиків викрадення, втрати, загибелі і пошкодження Предмета лізинг інші збитки (в т.ч. пов`язані з втратою Лізингодавцем страхового покриття з вини Лізингоодержувача різниці вартості страхового відшкодування між рахунком СТО та висновком експерта страхової компанії, різниці вартості страхового відшкодування, яка виникла внаслідок застосування страховою компанією коефіцієнту пропорції, що вказано в п.7.2. цього Додатку), які не відшкодовані Лізингодавцю згідно договору страхування. Якщо протягом 30 діб з моменту отримання відловідної вимоги Лізингоодержувач не відшкодував зазначені вище збитки, то він зобов`язаний викупити Предмет лізингу на умовах ст. 6 Загальних умов. У випадку втрати Лізингодавцем страхового покриття з вини Лізингоодержувача, останній зобов`язаний провести відновлення Предмету лізингу за власний рахунок протягом 30-ти календарних днів з моменту направлення повідомлення Лізингодавця. У будь-якому випадку визнаний випадок страховим чи ні, Лізингоотримувач зобов`язаний надати відновлений Предмет лізингу (або фото відновленого Предмету лізингу) з підтверджуючими документами про таке відновлення представнику Лізингодавця протягом 10 днів.

Згідно з п. 15. Додатку «Страхування» до Договору в разі настання страхового випадку з Предметом лізингу та отримання Лізингодавцем відповідного страхового відшкодування Лізингодавець (за умови належного виконання Лізингоодержувачем умов цього Договору) на підставі вимоги Лізингоодержувача, зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення Предмета лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати (загибелі) Предмету лізингу або зарахувати його в рахунок простроченої заборгованості Лізингоодержувача по сплаті Лізингових платежів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Псьол ЛТД" було залучено до розгляду даної справи в якості третьої особи, однак останнє не скористалося правом пред`явити самостійні вимоги на предмет спору, що фактично свідчить про відмову від пред`явлення позову до страховика і надає право позиву, як особі, чиї права порушено, звернутися із даним позовом до господарського суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, у даному випадку відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів викладених у відзиві на апеляційну скаргу колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частин 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову є необґрунтованим, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, понесені при поданні апеляційної скарги, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 15.01.2020 у справі № 910/13642/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (бульвар Лесі Українки, будинок 9, місто Київ, 01133, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віейбі Лізинг" (вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2,/літера Б, місто Київ, ідентифікаційний ) страхове відшкодування у розмірі 371 208 (триста сімдесят одну тисячу двісті вісім) грн 00 коп. та витрати на проведення Звіту № 0183/19 Про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 25.04.2019 у розмірі 1 950 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят) грн 00 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (бульвар Лесі Українки, будинок 9, місто Київ, 01133, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" (вулиця Кіровоградська, будинок 38/58, літера Б, офіс 17, місто Київ, ідентифікаційний ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 597 (п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто сім) грн 37 коп.»

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (бульвар Лесі Українки, будинок 9, місто Київ, 01133, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВАЙТ" (вулиця Кіровоградська, будинок 38/58, літера Б, офіс 17, місто Київ, ідентифікаційний ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 396 (вісім тисяч триста дев`яносто шість) грн 06 коп.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13642/19.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 22.06.2020.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко