ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 912/567/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Близнюк І.В. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства „Агро-Ленд до товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Гюбі+ про стягнення 447 315,58 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство „Агро-Ленд (далі по тексту ПП „Агро-Ленд) звернулось до господарського суду Кіровоградської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Гюбі+ (далі по тексту ТОВ „Агро Гюбі+) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 447 315,58 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 303 000,00 грн., штрафу у розмірі 109 080,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 10783,48 грн. та збитків від інфляції у розмірі 24 452,10 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14.02.2020р. позовна заява приватного підприємства „Агро-Ленд була направлена за встановленою підсудністю до господарського суду Одеської області згідно ст. 31 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2020р. позовна заява ПП „Агро-Ленд була прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників судового процесу.

ТОВ „Агро Гюбі+ жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явилось, про причини неявки суд не повідомляло. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями, які були надіслані на адресу місцезнаходження відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 67520, Одеська область, Іванівський район, село Конопляне, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 70, були повернуті до суду у зв`язку із неможливістю вручення адресату. Оскільки ТОВ „Агро Гюбі+ не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Враховуючи відсутність передбачених ст. ст. 202, 216 ГПК України правових підстав для відкладення судового засідання або оголошення перерви, а також приймаючи до уваги ненадходження до господарського суду повідомлень від ТОВ „Агро Гюбі+ щодо неможливості прибуття у судове засідання, призначене для розгляду судом справи по суті на 10.06.2020р. о 15:30 год., керуючись завданнями господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для вирішення даного спору за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

01.10.2018р. між ТОВ „Агро Гюбі+ (Замовник) та ПП „Агро-Ленд (Виконавець) було укладено договір про надання послуг з посіву озимих, відповідно до п. 1 якого Виконавець зобов`язується за завданням Замовника надати послуги з посіву озимих на площі 1000,00 га власною технікою та об`єктах (полях) Замовника. Виконавець вправі залучити до виконання своїх обов`язків орендовану техніку.

Відповідно до п. 2 договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. вартість послуг за 1 га посіву складає 300,00 грн., у тому числі ПДВ 50,00 грн. Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) містить відомості про надані Виконавцем послуги, їх об`єм, вартість та є підставою для виставлення Виконавцем Замовнику рахунку-фактури до сплати за надані послуги. Всі розрахунки проводяться Замовником на підставі виписаних Виконавцем рахунків-фактур та актів здачі-приймання виконаних робіт за фактично виконанні роботи з посіву озимих шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений в пункті 7 даного договору, протягом 10 банківських днів, з дати їх підписання, що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п.п. 3.1.1, 3.1.6, 3.1 договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. орієнтована дата початку робіт, погоджена сторонами на момент підписання даного договору 01.10.2018р. Дата фактичного початку виконання робіт визначається Замовником в повідомленні Виконавця, що надсилається на адресу Виконавця, вказану у цьому договорі. Виконавець зобов`язаний своєчасно складати та передавати Замовнику акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Основним документом для визначення кількості відпрацьованого технікою часу є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний представниками Виконавця та Замовника.

Відповідно до п. 4.4 договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. у разі прострочення проведення розрахунків, передбачених п. 2.3 цього договору, Замовник сплачує штрафу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно з п. 6.1 договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018р.

31.10.2018р. між ТОВ „Агро Гюбі+ та ПП „Агро-Ленд було складено та підписано акт здачі-приймання виконаних робіт, з якого вбачається, що ПП „Агро-Ленд було виконано на площах Замовника посів озимих на загальній площі 1011 га; вартість наданих позивачем послуг згідно підписаного сторонами акту складає 303 300,00 грн.; роботи виконанні ПП „Агро-Ленд якісно згідно агротехнічних норм, претензій у сторін договору немає.

Крім того, ПП „Агро-Ленд на підтвердження факту надання відповідачем послуг згідно умов договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. було надано також шляхові листи.

10.01.2020р. ПП „Агро-Ленд звернулось до ТОВ „Агро Гюбі+ із претензією щодо виконання умов договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р., а саме сплати заборгованості у розмірі 303 300,00 грн. Оскільки претензія позивача про сплату заборгованості була залишена відповідачем без відповіді та задоволення, ПП „Агро-Ленд з метою захисту порушених прав і було подано до господарського суду дану позовну заяву.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що умовами укладеного між сторонами по справі договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. визначено, що всі розрахунки проводяться Замовником на підставі виписаних Виконавцем рахунків-фактур та актів здачі-приймання виконаних робіт шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 10 банківських днів з дати їх підписання.

ПП „Агро-Ленд прийняті на себе за умовами договору від 01.10.2018р. зобов`язання в частині надання послуг з посіву озимих були виконанні належним чином, що підтверджується підписаним між сторонами актом акт здачі-приймання виконаних робіт від 31.10.2018р.

Проте, ТОВ „Агро Гюбі+ в порушення вищенаведених норм закону та умов договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. не було оплачено позивачеві вартості наданих останнім послуг, в результаті чого станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість у розмірі 303 000,00 грн.

З викладених обставин, позовні вимоги ПП „Агро-Ленд до ТОВ „Агро Гюбі+ про стягнення суми основного боргу у розмірі 303 000,00 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих послуг згідно умов договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р. позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано ТОВ „Агро Гюбі+ до сплати три відсотки річних у розмірі 10783,48 грн., нараховані на суму основного боргу у розмірі 303 000,00 грн. протягом періоду з 15.11.2018р. по 21.01.2020р., та збитки від інфляції у розмірі 24 452,10 грн., нараховані на суму основного боргу у розмірі 303 000,00 грн. протягом періоду з 15.11.2018р. по 01.01.2020р.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку, що правильним розміром трьох відсотків річних є сума у розмірі 10 782,05 грн. При цьому, правильним розміром збитків від інфляції є сума у розмірі 19 254,32 грн. Господарський суд зазначає, що дефляція, яка мала місце протягом періоду розрахунку також повинна включатись під час розрахунку збитків від інфляції, у зв`язку з чим, судом відхиляються доводи позивача з цього приводу.

Викладене має наслідком необхідність часткового задоволення позовних вимог ПП „Агро-Ленд до ТОВ „Агро Гюбі+ у названій частині шляхом присудження до стягнення на користь позивача трьох відсотків річних у розмірі 10 782,05 грн. та збитків від інфляції у розмірі 19 254,32 грн.

З посиланням на умови п. 4.4 договору про надання послуг з посіву озимих від 01.10.2018р., а також приписи чинного законодавства ПП „Агро-Ленд було нараховано відповідачу до сплати штраф у розмірі 109 080,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок заявленого до стягнення штрафу, господарський суд дійшов висновку про правильність здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ПП „Агро-Ленд до ТОВ „Агро Гюбі+ у названій частині шляхом стягнення на користь позивача штрафу у розмірі 109 080,00 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених приватним підприємством „Агро-Ленд до товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Гюбі+ позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 303 000,00 грн., штрафу у розмірі 109 080,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 10 782,05 грн., збитків від інфляції у розмірі 19 254,32 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Агро Гюбі+ /67520, Одеська область, Іванівський район, село Конопляне, вул. 30-річчя Перемоги, буд. 70, ідентифікаційний код 38443006/ на користь приватного підприємства „Агро-Ленд /28625, Кіровоградська область, Устинівський район, село Березівка, ідентифікаційний код 31934565/ суму основного боргу у розмірі 303 000,00 грн. /триста три тисячі грн. 00 коп./, штраф у розмірі 109 080,00 грн. /сто дев`ять тисяч вісімсот грн. 00 коп./, три відсотки річних у розмірі 10 782,05 грн. /десять тисяч сімсот вісімдесят дві грн. 05 коп./, збитки від інфляції у розмірі 19 254,32 грн. /дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири грн. 32 коп./, судовий збір у розмірі 6631,75 грн. /шість тисяч шістсот тридцять одна грн. 75 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 червня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна