РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2020Справа № 910/5446/20

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/5446/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРДА СПЕЦБУД МОНТАЖ"

про стягнення 290 558,58 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРДА СПЕЦБУД МОНТАЖ" про стягнення 290 558,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №30/19 від 01.08.2019 в частині повної оплати наданих позивачем послуг, внаслідок чого виникла заборгованість 279 375,94 грн, за прострочення сплати якої додатково нараховані пеня в сумі 9785,76 грн та 3% річних - 1396,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 відкрито провадження у справі №91/5446/20 та прийнято позовну заяву до розгляду. Розгляд справи ухвалено здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.04.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 10, оф. 20, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 22.04.2020 про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 06.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Станом на дату винесення рішення від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

01.08.2019 між позивачем (за договором - Замовник) та відповідачем (за договором - Виконавець) було укладено договір №30/19 (далі - Договір).

Предметом Договору є надання Виконавцем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт на будівельному об`єкті "Реконструкція з прибудовою до будівлі Києво-Печерського ліцею №171 "Лідер" на вул. Лейпцизькій, 11-а у Печерському районі м. Києва" (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору передбачено, що Виконавець надає послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації SMT-55 (далі - БК) в кількості, визначеній в Проектi виконання робіт (далі - ПВР), а Замовник організовує надання послуг БК на Будівельному об`єкті та проводить своєчасну оплату наданих Виконавцем Послуг".

Згідно пункту 5.3. Договору Замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або Актів. При несплаті послуг до 10 числа Виконавець має право в односторонньому порядку, попередньо повідомивши Замовника в усній або письмовій формі, зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані Послуги.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що у якості забезпечення виконання Замовником зобов`язання по оплаті за Договором, Замовник протягом 30 календарних днів з дати підписання договору, проводить попередню оплату у розмірі 535 126,00 грн, а саме: 267 563,00 грн, в тому числі ПДВ у сумі 44 593,83 грн, яка зараховується у якості оплати за демонтаж та вивезення БК SMT-55 №119, демонтаж та вивезення опорної рами для БК SMT-55 No119 та послуги спец автокрану при демонтажі БК SMT-55 №119; 267 563, 00 грн, в тому числі ПДВ у сумі 44 593,83 грн, яка зараховується у якості оплати за демонтаж та вивезення БК SMT-55 №120, демонтаж та вивезення опорної рами для БК SMT-55 №120 та послуги спец автокрану при демонтажі БК SMT-55 №120.

Дані суми залишаються на рахунку Виконавця до повного виконання зобов`язань за Договором та будуть списані після фактичного виконання демонтажів баштових кранів. Відновлення робіт баштовими кранами на об`єкті відбудеться відразу після зарахування на рахунок Виконавця коштів по демонтажу обох БК.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що у разі порушення Замовником строків оплати за договором, Виконавець має право нарахувати Замовнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання, при цьому грошові кошти, які надходять від Замовника на рахунок Виконавця за цим договором, за ініціативою Виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені (в разі наявності заборгованості), а решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання Замовника перед Виконавцем. Такий порядок спрямування грошових коштів застосовується незалежно від того, яке призначення платежу зазначено в платіжних документах Замовника.

Відповідно до п. 7.1. Договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками Сторін. У випадку якщо одна із Сторін цього Договору не використовує печатку про це робиться відповідне застереження в цьому Договорі.

Згідно п. 7.2. Договору, його строк починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. Договору, і діє протягом одного року з дати його укладання, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань за даним договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього Договору, жодна сторона письмово, не заявила про свій намір припинити дію Договору, в такому випадку Договір, автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацією.

За період з серпня 2019 року по січень 2020 року, позивачем надано відповідачу послуги на загальну суму 2 235 106,65 грн, а відповідачем надані послуги прийняті без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаними та скріпленими печаткою позивача та відповідача Актами здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідачем на рахунок позивача перераховано грошові кошти в сумі 2 490 856,71 грн.

З вказаної суми грошових коштів на підставі п. 5.4. договору позивачем 535 126,00 грн зараховано в якості оплати за демонтаж та вивезення двох баштових кранів з будівельного об`єкта, 1 955 730,71 грн зараховані в якості оплати за надані послуги з виконання робіт.

Таким чином, сума здійсненої відповідачем часткової оплати наданих послуг становить 1 955 730, 71 грн.

У зв`язку із викладеним у відповідача утворилась заборгованість за Договором №30/19 від 01.08.2019 в сумі 279 375,94 грн, за прострочення сплати якої нараховано пеню в сумі 9785,76 грн та 3% річних - 1396,88 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши умови Договору №30/19 від 01.08.2019, суд встановив, що спірний договір має цивільно-правову природу договору підряду, в якому сторони досягли згоди з усіх істотних умов відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 279 375,94 грн з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору ним у період з серпня 2019 року по січня 2020 року було виконано роботи на суму 2 235 106,65 грн, про що складено та підписано Акти виконаних робіт, копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, відповідачем на рахунок позивача перераховано грошові кошти в сумі 2 490 856,71 грн.

З вказаної суми грошових коштів, на підставі п. 5.4. договору, позивачем зараховано 535 126,00 грн в якості оплати за демонтаж та вивезення двох баштових кранів з будівельного об`єкта, 1 955 730,71 грн зараховані в якості оплати за виконані роботи.

Таким чином, сума здійсненої відповідачем часткової оплати наданих послуг становить 1 955 730, 71 грн.

Отже, відповідач оплату вартості виконаних робіт за Договором в повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість в сумі 279 375,94 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повної оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 279 375,94 грн, що не було спростовано відповідачем належними засобами доказування та у зв`язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у сумі 279 375,94 грн., позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 9 785,76 грн та 3% річних в розмірі 1 396,88 грн, нараховані за період з 11.02.2020 по 11.04.2020.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом встановлено, що у п. 6.3. сторони збільшили період нарахування пені, встановлений ст. 232 ГК України, погодивши, що пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені за період з 11.02.2020 по 11.04.2020, визнав його обґрунтованим, а тому задовольняє зазначену вимогу у заявленому позивачем розмірі, в сумі 9 785,76 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних є обґрунтованими та доведеними, та підлягають задоволенню згідно розрахунку позивача, який є арифметично вірним.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРДА СПЕЦБУД МОНТАЖ" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 10, оф. 420; ідентифікаційний код 39487351) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" (04209, м. Київ, вул. Лебединська, буд. 2, літера А; ідентифікаційний код 39907319) основний борг в сумі 279 375,94 грн, 9 785,76 грн - пені, 1 396,88 - 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 4 358,40 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано 22.06.2020.

Суддя А.І. Привалов