УХВАЛА

м. Київ

23.06.2020Справа № 910/2340/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний

комбінат імені Ілліча"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 43 100, 07 грн.

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач) про стягнення вартості недостачі вантажу в розмірі 43 100, 07 грн. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 007, 50 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.06.2020 у справі № 910/2340/20 позовні вимоги задоволено у повному обсязі: стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; ) 43 100 (сорок три тисячі сто) грн. 07 коп. вартості нестачі вантажу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

17.06.2020 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, а також заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши вищевказане клопотання позивача, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно з приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Зі змісту статті 119 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06.

Відтак, при зверненні особи до суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, заявником повинно бути доведено наявність поважних причин пропуску такого строку. У даному випадку господарський суд зауважує, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, клопотання про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, а також заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання позивачем доказів понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем було подано позивачем вже після ухвалення судом рішення у справі № 910/2340/20, в якому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката та відмовлено у стягнення з відповідача цих витрат.

Положеннями статті 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні поданої позивачем заяви про поновлення пропущеного процесуального строку та залишає клопотання позивача про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу без розгляду відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 118, 119, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» № 09/42 від 02.06.2020 про поновлення пропущеного процесуального строку.

2. Залишити без розгляду клопотання Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» № 09/42 від 02.06.2020 про задоволення вимог в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

3. Згідно з положеннями статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака