ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/610/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання Потребенко О.М.

розглядаючи справу № 916/610/20 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, e-mail: /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Авіобуд» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 89/91, e-mail: aviobud@ukr/net/

про стягнення коштів у розмірі 10 074,37 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі представника;

від відповідача: не з`явився, про дату, час та місце судого засідання повідомлений належним чином (а.с. 92).

В С Т А Н О В И В:

05.03.2020 року акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Авіобуд» про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором постачання природного газу № 6295/1718-ТЕ-22 від 19.10.2017р. в розмірі 10 074,37 грн., з яких пеня - 6 250,92 грн., 3 % річних - 1 143,46 грн., інфляційні втрати - 2 679,99 грн., та стягнення судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що між сторонами було укладено Договір постачання природного газу №6295/1718-ТЕ-22, на виконання якого позивачем було поставлено відповідачеві природного газу на загальну суму 286 550,99 грн, вказує, що оплату відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови Договору №6295/1718-ТЕ-22 від 19.10.2017 р.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 20, 173-175, 193, 216-218, 230-231, 264-265 ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 509, 525-526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 712 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.03.2020 року позовну заяву акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вх. № 636/20 від 05.03.2020 року залишено без руху.

18.03.2020 року вх. № 7030/20 господарським судом одержано заяву про усунення недоліків позовної заяви у порядку ст. 174, 258, 262 ГПК України на виконання вимог ухвали суду від 10.03.2020 року.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/610/20; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням сторін призначено на 13.05.2020р. та встановлений строк для подачі відповідних заяв по суті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та розпорядженням Одеського міського голови від 15.03.2020 року № 218 "Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у м. Одесі, з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19", запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 у період з 12 березня по 03 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 № 225, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291, запроваджено карантин з протидії поширюванню коронавіруса COVID-19 по 11 травня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 з 11.03.2020 року по 22.05.2020 року на всій території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" зі змінами внесеними постановою КМУ від 17.06.2020 року № 500 дію карантину продовжено з 22.06.2020 року до 31 липня 2020 року.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 16.03.2020 року, затвердженого протоколом № 916-3/2020 у період дії вказаного карантину рекомендовано перенести судові засідання за межі призначеного строку.

Відповідно до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У зв`язку з викладеним, судом неодноразово відкладались судові засідання, про що сторони по справі сповіщались телефонограмами /а.с. 69-72, 81/.

12.05.2020 року за вх. № 11606/20 господарським судом отримано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник позивача просить суд відкласти розгляд справи № 916/610/20 на інший час та дату, про що повідомити позивача належним чином.

У зв`язку з перебуванням судді Петренко Н.Д. на лікарняному з 12.05.2020 р. по 19.05.2020 р. включно, розгляд справи 13.05.2020 р. о 10:00 не відбувся.

28.05.2020 року господарським судом додатково сповіщено ТОВ «Будівельна фірма «Авіобуд» шляхом публікації в мережі Інтернет, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.05.2020 судом було відкладено судове засідання на 04.06.2020р. о 11:30.

03.06.2020 року за вх. №14323/20 господарським судом одержано клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки у позивача відсутня можливість забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання через пандемію COVID-19. Просять суд розглядати справу у їх відсутність, вимоги, викладені у позовній заяві, підтримають в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року викликано учасників справи в судове засідання, відкладене на 24.06.2020 р. о 17:30 год.

09.06.2020 року господарським судом додатково сповіщено ТОВ «Будівельна фірма «Авіобуд» шляхом публікації в мережі Інтернет, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.06.2020 судом було відкладено судове засідання на 24.06.2020р. о 17:30.

22.06.2020 року за вх. № 15963/20 господарським судом отримано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому представник позивача просить суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

До судового засідання 24.06.2020 року відповідач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання сповіщений належним чином. Представник позивача до судового засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 19.10.2017 року між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /постачальник/ та ТОВ «Будівельна фірма «Авіобуд» укладено Договір постачання природного газу №6295/1718-ТЕ-22 (далі - Договір), згідно з яким постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2017-2018 рр. природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до абз.1,2 п.6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2. Договору передбачений обов`язок Споживача своєчасно оплачувати поставлений природний газ в розмірі та порядку, передбаченому даним Договором.

Положеннями пунктів 8.1.-8.2. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний деньпрострочення.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу природний газ на загальну суму 286 550,99 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу (а.с. 23-27).

Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за отриманий природний газ за період листопад 2017 - березень 2018 рр. розрахувався несвоєчасно, що підтверджується довідкою по операціях з відповідачем (а.с.29) та не спростовано відповідачем.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.8.2. Договору у разі невиконання Споживачем п.6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи встановлення судом факту несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань, суд перевіривши розрахунок пені, сума якої становить 6250,92 грн., вважає його вірним, зробленим відповідно до умов Договору на підставі погодженої сторонами процентної ставки, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 2 679,99 грн. та 3% річних у сумі 1 143,46 грн., доданий позивачем до позовної заяви (а.с.10-12), суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилався позивач, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, приймаючи до уваги ненадання відповідачем на виконання вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України заперечень щодо наявності боргу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у повному обсязі.

Стосовно вимог позивача про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № від 18.02.2020 року /а.с. 7/.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, п. 4 ч. 2 Розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Авіобуд» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 89/91, e-mail: aviobud@ukr/net/ на користь акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, e-mail: / заборгованість за договором №6295/1718-ТЕ-22 від 19.10.2017 року у розмірі 10 074,37 грн. /десять тисяч сімдесят чотири гривні 37 копійок/ з яких пеня - 6 250,92 грн. /шість тисяч двісті п`ятдесят гривень 92 копійки/, 3 проценти річних - 1 143,46 грн. /одна тисяча сто сорок три гривні 46 копійок/, інфляційні втрати - 2 679,99 грн. /дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять гривень 99 копійок/.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Авіобуд» /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 89/91, e-mail: aviobud@ukr/net/ на користь акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» /, адреса - 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, e-mail: / судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. /дві тисячі сто дві гривні 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аби прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст складено 30 червня 2020 р.

Суддя Н.Д. Петренко