ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 справа № 914/1118/20

За позовом: Державного підприємства Західний експертно - технічний центр Держпраці, м.Львів

до відповідача: Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області, с.Тростянець Миколаївського райогу Львівської області

про: стягнення заборгованості за договором №5142-1 в розмірі 1 821,60 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кияк І.В.

Представники учасників справи:

позивача: Бурашнікова К.О. - представник;

відповідача: не з`явився.

Представникам сторін, що з`явились в судове засідання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Акорд.

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Державного підприємства Західний експертно - технічний центр Держпраці до відповідача Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області про стягнення заборгованості за договором №5142-1 в розмірі 1 821,60 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.06.2020р.

Ухвалою суду від 01.06.2020р. розгляд справи по суті відкладено на 15.06.2020р.

Відповідно до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено певні зміни до актів Кабінету Міністрів України, зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. №291, від 29 квітня 2020 р. № 313 та від 4 травня 2020 р. № 332. Так, вказаною постановою послаблено карантинні заходи, зокрема, дозволено діяльність адвокатів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020р. №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Заяв та клопотань від представників учасників справи, зокрема про відкладення розгляду справи, станом на 15.06.2020р. до канцелярії суду не надходило.

В судове засідання 15.06.2020р. представник позивача з`явився. Позовні вимоги підтримав.

В судове засідання 15.06.2020р. представник відповідача не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином та завчасно повідомлений на адресу, зазначеній в позовній заяві та згідно витягу з ЄДР ЮО, ФОП та ГФ.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 202 ГПК України, а саме: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні 15.06.2020р., визначених у ч. 2 ст. 202 ГПК України, не встановлено.

Відповідно до частини першої ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У судовому засіданні 15.06.2020р., суд, зважаючи на те, що явка уповноважених представників сторін у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, скасування Кабінетом Міністрів України певних заборон, зокрема, дозвіл діяльності адвокатів, враховуючи відсутність заяв та клопотань представника відповідача, зокрема, про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у даному судовому засіданні.

Зміст та підстави вимог позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, у порушення умов укладеного між сторонами Договору №5142-1 про надання послуг та вимог чинного законодавства не здійснив оплати за проведену позивачем експертизу в сумі 1 821, 60 грн.

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач щодо позовних вимог не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

15.09.2017р. між Державним підприємством Західний експертно - технічний центр Держпраці» (далі Виконавець, Відповідач) та Тростянецькою сільською радою Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області (далі Замовник, Відповідач) укладено Договір №5142-1 про падання послуг (далі- Договір).

Згідно п.1.1. Договору, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника в порядку на умовах, визначених цим договором надати послуги: експертиза кошторисної документації по об`єкту: «Будівництво вуличного освітлення села Поляна вул. Стрілецька Миколаївського р-ну Львівської Львівської обл.".

Загальна вартість договору: Одна тисяча вісімсот двадцять одна грн. 60 коп.

Згідно пп. 2.2., 2.4., 2.5 Договору, Замовник виконує оплату згідно акту здачі-приймання наданих послуг за рахунок бюджетних коштів. Здавання наданих послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом здачі-приймання наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками Сторін. Підписання Акту здачі-приймання наданих послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Додатком №1 (протокол узгодження договірної ціни) до Договору №5142-1 від 15.09.2017р. сторони додатково погодили, що загальна вартість Договору становить одна тисяча вісімсот двадцять одна грн. 60 коп.

Розділом 3 Договору сторони визначили обсяг та зміст прав і обов`язків сторін Договору.

Зокрема, Виконавець зобов`язаний своєчасно та якісно надавати послуги зазначені в пункті 1.1 цього Договору, а саме протягом 30 днів після виконання Замовником пункту 3.3.2 цього договору.

Замовник зобов`язаний приймати від Виконавця надані послуги, (виконані роботи), якщо надані послуги відповідають умовам Договору, і оплачувати їх в розмірах і в строк, передбачені цим Договором.

На виконання існуючих між сторонами домовленостей, позивачем надано відповідачу послуги згідно Договору, а саме проведено експертизу кошторисної документації по об`єкту: «Будівництво вуличного освітлення села Поляна вул. Стрілецька Миколаївського р-ну Львівської Львівської обл.".

За наслідками проведеної експертизи, Державним підприємством Західний експертно - технічний центр Держпраці» складено експертний звіт від 18.09.2017р. №630.4226.17/4933 щодо розгляду кошторисної частини проектної документації по об`єкту «Будівництво вуличного освітлення села Поляна вул. Стрілецька Миколаївського р-ну Львівської Львівської обл.".

У відповідності до умов Договору, сторонами 18.09.2017р. підписано акт здачі приймання-передачі надання послуг по договору №5142-1 від 15.09.2017р.

Згідно акту здачі-приймання надання послуг, представник Виконавця - Державного підприємства Західний експертно - технічний центр Держпраці» в особі директора Шпєлика М.М. з однієї сторони, і представник Замовника Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області в особі сільського голови Леницької О.Б. з другої сторони склали даний акт про те, що надані послуги задовільняють умови договору (виданий відповідний документ).

Загальна вартість послуги: одна тисяча вісімсот двадцять одна грн. 60 коп.

Замовник не має претензій до Виконавця стосовно наданих послуг. Цей акт складений в 2-х примірниках по одному для кожної із сторін. Сторони не мають взаємних претензій.

Як вказує позивач у позовній заяві, станом на 06 травня 2020 року оплата відповідачем по Договору № 5142-1 від 15.09.2017 за надані позивачем послуги не проведена.

Зважаючи на наведене, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором №5142-1 в розмірі 1 821,60 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ( ч.2 ст.530 ЦК України).

За правовою природою договір №5142-1 від 15.09.2017р. є договором надання послуг.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами у справі підтверджується, що Позивач виконав умови договору №5142-1 від 15.09.2017р., а саме надав послуги, що підтверджується долученим позивачем до матеріалів позовної заяви актом здачі-приймання надання послуг по договору №5142-1 від 15.09.2017р., який підписано сторонами без зауважень.

Згідно п. 2.2. Договору, Замовник виконує оплату згідно акту здачі-приймання наданих послуг за рахунок бюджетних коштів.

Станом на день розгляду даної справи, Відповідачем не надано доказів оплати заборгованості за договором №5142-1 в розмірі 1 821,60 грн.

Відтак заборгованість у розмірі 1 821,60 грн. станом на час розгляду справи залишається непогашеною відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 1 821,60 грн. заборгованості з оплати за проведену експертизу по договору № 5142-1 від 15.09.2017 р. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення №570 від 07.05.2020р. на сплату судового збору в сумі 2 021,00 грн.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 021, 00 грн. покладаються на відповідача.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону України Про судовий збір).

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на працездатних осіб встановлено в розмірі 2 102,00 гривні.

Таким чином, судовий збір за позовними вимогами у даній справі мав бути сплачений позивачем у сумі 2 102, 00 грн.

Враховуючи викладені обставини, і те, що при зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 021, 00 грн., тоді як потрібно було сплатити 2 102,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави недоплачену позивачем суму судового збору в розмірі 81,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області (81614, Львівська обл., Миколаївський район, село Тростянець, вулиця Зелена, будинок 2, ідентифікаційний код 40178802) на користь Державного підприємства «Західний експертно - технічний центр Держпраці» (79037, Львівська обл., місто Львів, вулиця Б. Хмельницького, будинок 233-а, ідентифікаційний код 20774790) заборгованість з оплати за проведену експертизу по договору № 5142-1 від 15.09.2017 р. у розмірі 1 821, 60 грн.

3. Стягнути з Тростянецької сільської ради Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області (81614, Львівська обл., Миколаївський район, село Тростянець, вулиця Зелена, будинок 2, ідентифікаційний код 40178802) на користь Державного підприємства «Західний експертно - технічний центр Держпраці» (79037, Львівська обл., місто Львів, вулиця Б. Хмельницького, будинок 233-а, ідентифікаційний код 20774790) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 021,00 грн.

4. Стягнути з Тростянецької об`єднаної територіальної громади Миколаївського району Львівської області (81614, Львівська обл., Миколаївський район, село Тростянець, вулиця Зелена, будинок 2, ідентифікаційний код 40178802) в дохід Державного бюджету України 81, 00 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2020 р.

Суддя Синчук М.М.