УХВАЛА

26 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 926/1137/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянувши без виклику учасників справи заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз"

про відвід судді ОСОБА_1

у справі № 926/1137/19

за позовом заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Управління праці та соціального захисту населення Кіцманської районної державної адміністрації

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Чернівцігаз"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Департамент фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації

2) Західний офіс Державної аудиторської служби

про стягнення 2 315 857,02 грн

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (далі - АТ "Чернівцігаз") надіслав безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 926/1137/19.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 926/1137/19 визначено колегію суддів у складі: ОСОБА_1 - головуючого, Міщенко І. С., Волковицької Н. О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 02.12.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 у справі 926/1137/19 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "Чернівцігаз" на постанову Західного апеляційного господарського суду та зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

19.06.2020 до Верховного Суду надійшла заява АТ "Чернівцігаз" від 15.06.2020 № 58007-Ск-1731-0620 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19.

Заява АТ "Чернівцігаз" обґрунтована наявністю обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_1 з огляду на попереднє місце роботи судді на посаді заступника начальника департаменту з судової роботи юридичного департаменту ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а кошти, які є предметом спору у справі № 926/1137/19, були сплачені в порядку проведення розрахунків за спожитий газ на підставі спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, підписаних Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, Департаментом фінансів Чернівецької ОДА, ПАТ "Чернівцігаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

У якості нормативної підстави для відводу заявник визначив приписи пунктів 2, 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 22.06.2020 визнано необґрунтованим заявлений АТ "Чернівцігаз" відвід судді Случу О. В. та передано справу № 926/1137/19 на автоматизований розподіл для визначення судді з розгляду цієї заяви про відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви АТ "Чернівцігаз" від 15.06.2020 № 58007-Ск-1731-0620 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19 визначено суддю Банаська О. О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2020.

Згідно з частинами другою, третьою статті 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За приписами частин сьомої, восьмої статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши заяву АТ "Чернівцігаз" від 15.06.2020 № 58007-Ск-1731-0620 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19 суд дійшов таких висновків.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді.

Статтею 35 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, він надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі чи є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

Стаття 6 Конвенції вимагає, що суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення ЄСПЛ у справі "Хаушильд проти Данії").

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України").

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Частиною третьою статті 38 ГПК України унормовано, що відвід повинен бути вмотивованим.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті поданої заяви, зокрема, доводів заявника щодо попереднього місця роботи судді ОСОБА_1 на посаді заступника начальника департаменту з судової роботи юридичного департаменту ПАТ "НАК "Нафтогаз України" суд доходить висновку, що наведена обставина не може слугувати підставою для задоволення заяви про відвід з огляду на суб`єктний склад учасників справи № 926/1137/19 до якого не входить ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Відповідно є юридично неспроможними та недоведеними твердження заявника про сумніви в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_1 під час розгляду справи № 926/1137/19, з огляду на помилковість доводів АТ "Чернівцігаз" про те, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відноситься до учасників цієї справи.

Суд звертає увагу на те, що участь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в проведенні розрахунків за спожитий газ шляхом підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, які входять до предмету доказування по справі № 926/1137/19 не надає ПАТ "НАК "Нафтогаз України" статусу учасника справи та не є достатньою та переконливою обставиною, яка свідчить про наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно неї.

За результатами розгляду заяви АТ "Чернівцігаз" від 15.06.2020 № 58007-Ск-1731-0620 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19 суд дійшов висновку, що доводи заявника є такими, що не узгоджуються із наведеними вище нормами законодавства, ґрунтуються на припущеннях, не містять об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді ОСОБА_1 та могли б бути підставою для відводу у розумінні статей 35, 36 ГПК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви АТ "Чернівцігаз" про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" від 15.06.2020 № 58007-Ск-1731-0620 про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 926/1137/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Банасько