ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2020р. Справа № 904/4058/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

До: Приватного підприємства «Рамс Агро», м. Дніпро (відповідач-1) та ОСОБА_1 , м. Дніпро (відповідач-2)

Про стягнення 139 730, 09 грн. (розгляд заяви про покладення судових витрат на професійну правничу допомогу)

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.20р. у справі №904/4058/19 позовні вимоги задоволені частково; стягнуто солідарно з відповідача-1 : ТОВ "Рамс Агро" та відповідача-2: гр. ОСОБА_1 на користь позивача - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" : 11 212, 80 грн. - 3% річних; 48 403, 71 грн. - інфляційних втрат; 663, 06 грн. - пені та 56 835, 32 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами; стягнуто з відповідача-1 : ТОВ "Рамс Агро" на користь позивача - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс": 1 756, 72 грн. - витрат на сплату судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 29.01.20р. на виконання рішення суду було видані відповідні накази.

02.03.20р. до канцелярії суду від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (позивач) надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції ( місто Дніпро), в якій скаржник просить суд: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця під час виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.20р. по справі №904/4058/19, яка виразилась в не направленні на адресу стягувача копії постанови про відкриття виконавчого провадження та у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2020р. по справі №904/4058/19 із врахуванням ст.ст.13, 18, 26, 28 ЗУ "Про виконавче провадження"; та зобов`язання державного виконавця усунути допущене порушення шляхом направлення на адресу скаржника постанови, винесеної за результатами розгляду заяв про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.20р. по справі №904/4058/19. Скарга обґрунтована посиланням на порушення державним виконавцем вимог ст.26, 28 ЗУ "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 11.06.2020 скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" задоволено частково; визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) під час виконання наказів господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.20р. по справі №904/4058/19, яка виразилась яка виразилась у порушенні строків винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та несвоєчасному направленні на адресу стягувача копій цих постанов; в задоволенні іншої частини скарги - відмовлено.

16.06.20р. на адресу суду від скаржника (позивач ) надійшла заява №12-3/06 від 12.06.20р. про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 900, 00 грн. за складання, підготовку вищезазначеної скарги.

Статтею 232 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та доданих до неї документів встановлено, що позивачем понесені судові витрати на професійну правничу допомогу на суму 4 900, 00 грн., які позивач просить стягнути.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (п. 1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1-4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України докази понесених судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заявник у даній справі подав заяву та докази у встановлений строк.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення протягом 10 днів з дня надходження відповідної заяви.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Заявляючи вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що складають 4 900, 00 грн., позивач надав копію договору №19-02-2020 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 19.02.2020, укладеного між ТОВ "Ніко-Тайс" (замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (далі - виконавець). Відповідно до квитанцій №0.0..1 від 30.05.20р. та №0.0..1 від 12.06.2020р. позивачем сплачено грошові кошти у сумі 4 900, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, враховуючи вартість та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на складання та підготовку скарги на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції ( місто Дніпро) як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, взявши до уваги проведення у даній справі судового засідання (до яких адвокат Грищенко О.М. з`явився лише один раз (у режимі відео конференції)); часткове задоволення скарги, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 500 грн. 00 коп. У зв`язку з чим, з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 500, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись нормами ст.ст. 129, 234 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву №12-3/06 від 12.06.2020р. ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) (49112, м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, 6-В; )) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, буд. 40, корпус 5, офіс 315, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 500, 00 грн. (п`ятсот гривень 00 коп.), про що видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 18.06.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 22.06.2020р.

Суддя О.Ю.Васильєв