ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"19" червня 2020 р. м. Рівне
Справа № 918/585/20
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" від 11 червня 2020 р. № 2 про видачу судового наказу за вимогою до фізичної особи-підприємця Седляр Олени Анатоліївни про стягнення заборгованості в сумі 6 381 грн 36 коп.
У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою до фізичної особи-підприємця Седляр Олени Анатоліївни про стягнення заборгованості в сумі 6 381 грн 36 коп.
Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням боржником грошових зобов`язань за договором № 1555 про надання послуг на постачання теплової енергії від 1 жовтня 2013 року, укладеним у письмовій формі.
Дослідивши вимогу заявника на предмет відповідності її приписам ст. ст. 147, 150 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке.
За ч. 1 ст. 148 ГПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У відповідності до вимог ч. 3 статті 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, але не виключно, вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців).
До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України).
Із поданої заявником до суду заяви про видачу судового наказу від 11.06.2020 року № 2 вбачається, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення з боржника грошової заборгованості по договору № 1555 про надання послуг на постачання теплової енергії від 1 жовтня 2013 року заявлені до ОСОБА_1 як до фізичної особи-підприємця.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу, зокрема, у разі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Зважаючи на відсутність у боржника ( ОСОБА_1 ), станом на момент подачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" заяви про видачу судового наказу, статусу суб`єкта підприємницької діяльності, при цьому, зважаючи, що юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів лише у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду (ч. 2 ст. 4 ГПК України), суд вважає відсутніми підстави для видачі судового наказу про стягнення з боржника заборгованості у розмірі 6 381 грн 36 коп. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.
Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.
Заявник у цьому випадку має право звернутися з вимогами про стягнення з боржника грошової заборгованості за договором про надання послуг на постачання теплової енергії від 1 жовтня 2013 року в порядку цивільного судочинства, оскільки після припинення підприємницької діяльності Седляр Олени Анатоліївни (виключення останньої з державного реєстру фізичних осіб-підприємців) її зобов`язання за укладеним договором не припинилися, а залишилися з нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Керуючись ст. ст. 150, 152, 153, 175, 234, 235 ГПК України, суд, -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Седляр Олени Анатоліївни заборгованості в сумі 6 381 грн 36 коп.
Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 19 червня 2020 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Політика Н.А.