ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"23" червня 2020 р. Справа № 902/637/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Миханюк М.В.

судді Коломис В.В.

судді Саврій В.А.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

ПП "Гурівецьке": Кучерявої І.П. - адвоката на підставі ордеру серія ВН №050424 від 03.12.2018, Федорук О.Б. на підставі довіреності від 07.02.2020,

Арбітражного керуючого: Цвика А.О. свідоцтво № 1823 від 21.06.2017 (в режимі відеоконференції в Сьомому апеляційному адміністративному суді),

АТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України": Махиніч Н.В. - адвоката на підставі довіреності №229 від 01.04.2020 (в режимі відеоконференції в Святошинському районному суді м. Києва)

розглянувши клопотання ТОВ "Вольта Сек`юріті" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Коломис В.В., Саврій В.А.

за апеляційною скаргою ТОВ "Вольта Сек`юріті" (вх.907/20 від 26.03.20 року) на ухвалу господарського суду Вінницької області, постановлену 05.03.20р. суддею Тісецьким С.С. об 15:16 год. у м.Вінниці у справі № 902/637/14

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Кепітал Білдінг" (; 03039, м. Київ, проспект Науки, 4)

до: Приватного підприємства "Гурівецьке" (код 20101631, вул. Жовтнева, 86, с. Гурівці, Козятинський район, Вінницька область, 22124)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року у справі №902/637/14 закрито провадження у справі №902/637/14 про банкрутство Приватного підприємства "Гурівецьке".

Припинено процедуру розпорядження майном Приватного підприємства "Гурівецьке" та повноваження розпорядника майна ПП "Гурівецьке" Цвика Андрія Олеговича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справі № 902/637/14.

Припинено дію мораторію, введеного ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.10.2014 року у справі № 902/637/14.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.08.2018 року у справі № 902/637/14 з метою забезпечення вимог кредиторів.

Встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Встановлено, що вимоги щодо неустойки (штрафу, пені) вважаються погашеними.

Виділено в окреме провадження позовну заяву арбітражного керуючого Оверчука Д.О. б/н від 03.08.2018 року (вх. № 02.1-36/383/18 від 06.08.2018 року) до Приватного підприємства "Гурівецьке" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернокомплекс "Сиваш" про визнання недійсними договорів поставки, подану в межах справи №902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке" та яка на даний час не розглянута.

Не погодившись із винесеною ухвалою, ТОВ "Вольта Сек`юріті" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року у справі №902/637/14 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 27.05.2020 поновлено ТОВ "Вольта Сек`юріті" строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 у справі №902/637/14. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Вольта Сек`юріті" (вх.907/20 від 26.03.20 року) на ухвалу господарського суду Вінницької області від 05.03.20 у справі №902/637/14. Розгляд апеляційної скарги призначено на "23" червня 2020 року об 11:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 4 .

23.06.20 на електронну адресу суду від ТОВ "Вольта Сек`юріті" надійшло клопотання про відвід головуючого судді Миханюк М.В., суддів Коломис В.В., Саврій В.А. у справі №902/637/14.

В судовому засіданні представники боржника, арбітражного керуючого та кредитора заперечили проти задоволення клопотання про відвід колегії суддів вказали, що воно є безпідставним та спрямоване на затягування судового процесу.

Розглянувши доводи викладені в клопотанні ТОВ "Вольта Сек`юріті" про відвід головуючого судді Миханюк М.В., суддів Коломис В.В., Саврій В.А. у справі №902/637/14 та заслухавши позицію інших учасників справи, слід зазначити наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 визначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/ 02) від 03.05.2007р. суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013р. зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно установлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N255, пп.28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п.42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, п.119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996р. у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п.32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/ 01, п.62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду чи судді-члену колегії на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Так, стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім того, статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Так, як на одну із підстав відводу, з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 35, ч. 2 ст. 36 ГПК України ТОВ «Вольта Сек`юріті» вказує на порушення автоматизованого розподілу суддів до розгляду справи, а саме, що відповідно до звіту про автоматизований розподіл раніше визначеному суду (https://court.gov.ua/log_documents/6799/4874/) зі складу суду 26.03.2020 було виключено суддю Коломис В.В., оскільки вона вже приймала участь в розгляді справи та суддею було прийнято негативне рішення за апеляційною скаргою ТОВ «Вольта Сек`юріті» .

Крім того, вказує, що колегією суддів у зазначеному складі було повернуто подану ТОВ «Вольта Сек`юріті» апеляційну скаргу на рішення господарського суду Вінницької області від 04.03.20 у даній справі без розгляду чим було обмежено їхнє право на доступ до правосуддя та розгляд суддями Миханюк М.В. та Коломис В.В. іншої скарги ТОВ «Вольта Сек`юріті» у даній справі щодо забезпечення позову, де в задоволенні апеляційної скарги їм було відмовлено, що може свідчити про упереджене ставлення зазначених суддів до їхньої апеляційної скарги.

Розглянувши подане клопотання про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Саврій В.А., Коломис В.В., судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на таке.

Так, як зазначалося вище, щодо порушення проведення автоматизованого розподілу по справі №902/637/14, судова колегія звертає увагу, що відповідно до п. 6.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2018 (зі змінами від 27.04.2020) визначено, що при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою визначається суддя-доповідач із числа всіх суддів суду з урахуванням їх спеціалізації. Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа суддів основного складу постійно-діючої колегії.

Згідно із п. 7.2 Засад визначено, якщо у разі подання апеляційних скарг, поданих до закінчення апеляційного провадження в рамках однієї справи, але на різні судові рішення, здійснюється передача судової справи раніше визначеній колегії суддів.

Як убачається із матеріалів справи розподіл першої апеляційної скарги ТОВ «Вольта Сек`юріті» (вх. 906/20 від 26.03.20) відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи відбувався, зокрема, серед суддів Миханюк М.В., Саврія В.А. та Коломис В.В., які не були виключені із відбору. При цьому, подальший розподіл іншої скарги ТОВ «Вольта Сек`юріті» (вх. 907/20 від 26.03.20) здійснювався відповідно до вказаного вище, п. 7.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.10.2018 (зі змінами від 27.04.2020), відповідно до якого у разі подання апеляційних скарг, поданих до закінчення апеляційного провадження в рамках однієї справи, але на різні судові рішення, здійснюється передача судової справи раніше визначеній колегії суддів, а саме: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Саврій В.А., Коломис В.В..

За наведених обставин, слід зазначити, що суддя Коломис В.В. не була виключена із розподілу, оскільки її було визначено відповідно до раніше визначеної колегії суддів.

Отже, за наведеного, судова колегія приходить до висновку про відсутність жодних порушень при проведенні автоматизованого розподілу по справі №902/637/14.

Щодо покликань заявника на таку підставу для відводу, як повернення поданої ТОВ «Вольта Сек`юріті» апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 04.03.20 у даній справі без розгляду та розгляд суддями Миханюк М.В. та Коломис В.В. іншої скарги ТОВ «Вольта Сек`юріті» у даній справі щодо забезпечення позову, де в задоволенні апеляційної скарги їм було відмовлено, то вони, також, є безпідставними, оскільки відповідно до п. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладені вище обставини та проаналізувавши приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені скаржником у клопотанні про відвід колегії суддів у справі №902/637/14 обставини та доводи базуються на припущеннях, які не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для відводу в розумінні ст.ст.35, 36 ГПК України, а тому таке клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочих дні до наступного судового засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.35, п.3 ст.ст. 38, 39, 234, 235, 281 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ТОВ "Вольта Сек`юріті" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., судді Коломис В.В., Саврій В.А. у справі №902/637/14 визнати необґрунтованим та відмовити в його задоволенні.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.