У Х В А Л А

23 червня 2020 року Справа № 6/258

За скаргою приватного підприємства «Ост», м. Лисичанськ Луганської області

на дії державного виконавця

у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Лисичанського відділення № 2867, м. Лисичанськ Луганської області

до 1-го відповідача - приватного підприємства «Геліс», м. Лисичанськ Луганської області

2-го відповідача - приватного підприємства «Ост», м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 1.156.108,26 грн

орган виконання судових рішень - Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Лисичанськ Луганської області

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Терещенко Л.І.

У засіданні брали участь:

від скаржника в режимі відеоконференції: Доброрез В.В. - адвокат, ордер ВВ №1003922;

від стягувача: Галамага Д.А. - адвокат, ордер ЗП № 096776;

від боржника ( ПП «Геліс»): представник не прибув;

від органу ДВС: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Ост» звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою від 21.04.2020 б/н на дії державного виконавця щодо виконання рішення господарського суду Луганської області від 29.11.2010 у справі № 6/258.

Вказаним рішенням суду позов задоволено повністю, зокрема:

стягнуто з 1-го відповідача - ПП «Геліс» на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 849 998 грн. 84 коп.; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 49 031 грн. 31 коп.; пеню за простроченими відсотками в сумі 7 584 грн. 96 коп.; пеню за прострочку основного боргу в сумі 156 827 грн. 68 коп.; заборгованість за Договором овердрафту № 29 від 17.06.2009, за кредитом в сумі 100 791 грн. 94 коп., пеня за простроченими відсотками в сумі 519 грн. 43 коп.; пеня за прострочку основного боргу в сумі 17 725 грн. 41 коп., шляхом звернення стягнення на:

- рухоме майно - запасні частини для ремонту залізничного транспорту, які належать ПП «Геліс» …;

- нерухоме майно, а саме комплекс будівель та споруд цеха, який знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Московська, буд. 63, та належить ПП «ОСТ».

Вказаним рішенням суду також з 1-го відповідача - ПП «Геліс» стягнуто на користь позивача витрати по оплаті державного мита в сумі 11 824 грн. 42 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 233 грн. 56 коп.

Позивачу видано два накази від 17.12.2010 № 6/258 (один щодо стягнення боргу шляхом звернення стягнення на майно, другий про стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу).

Заявник у скарзі вказав наступне:

- за рішенням господарського суду Луганської області від 29.11.2010 № 6/258 з ПП «Геліс» (1-й відповідач) підлягає стягненню заборгованість на користь позивача, шляхом звернення стягнення на заставне майно, в тому числі на майно, що належить майновому поручителю ПП «Ост» (2-му відповідачу);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2012 державним виконавцем ВДВС Лисичанського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.12.2010 № 6/258 про стягнення заборгованості на користь позивача, шляхом звернення стягнення на заставне майно, в тому числі на майно, що належить майновому поручителю ПП «Ост» (2-му відповідачу);

- на даний час на виконанні у Лисичанському міському відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває зведене виконавче провадження № 40445540 з виконання вказаного наказу суду;

- 07.08.2013 на виконання наказу суду, державним виконавцем проведено опис та арешт майна скаржника (ПП «Ост») - комплексу будівель та споруд цеха, які знаходяться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Московська, буд.63;

- описане та арештоване майно прийняла на відповідальне зберігання директор ПП «Ост» Селіванова Н.В. про що було складено акт опису й арешту майна від 07.08.2013;

- 25.03.2020 державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження № 40445540 винесено постанову про передачу майна скаржника на зберігання іншому зберігачу - громадянину ОСОБА_1 ;

- у вказаній постанові не вказано ні причин передачі майна іншому зберігачу, ні інформації про псування або розтрату майна тощо;

- при цьому, майно, належне скаржнику, зберігалось зберігачем Селивановою Н. В. належним чином, жодних зауважень з боку державного виконавця не надходило, що виключає можливість будь-яких висновків про його неналежне зберігання;

- крім того, державним виконавцем при винесенні постанови від 25.03.2020 про передачу майна скаржника на зберігання, невірно зазначено посаду особи що її винесла, а саме, вказано, що постанова винесена старшим державним виконавцем Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Луганській області Золотих Євгенією Олексіївною, а фактично державний виконавець Золотих Євгенія Олексіївна на час винесення постанови працює на посаді старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- станом на час звернення до суду із скаргою жодного виконавчого провадження, за яким боржником є ПП «Ост» немає; в документах виконавчого провадження боржником вказано ПП «Геліс», при цьому звертається стягнення на майно ПП «Ост», відносно якого взагалі не відкрито виконавче провадження;

- зазначені вище, дії державного виконавця є неправомірними, суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

На підставі вказаних доводів скаржником заявлено вимоги:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Євгенії Олексіївни, щодо передачі на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ЗВП № 40445540 майна, що належить на праві власності ПП «Ост», , а саме: нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Московська, 63;

- визнати неправомірною та скасувати постанову про передачу майна ПП «Ост» на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесену 25.03.2020 за ЗВП № 40445540.

Державний виконавець відзив на скаргу суду не подав.

Стягувач (АТ «Державний ощадний банк України») запереченнями на скаргу від 12.05.2020 № 110.20-15/1782 проти скарги заперечує посилаючись на законність оскаржуваної постанови державного виконавця.

Системою автоматизованого розподілу вказану скаргу передано на розгляд судді Корнієнко В.В. (витяг з протоколу передачі справи від 27.04.2020).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.04.2020 відновлено втрачене судове провадження у справі № 6/258 в частині документів, що містилися в автоматизованій системі документообігу суду («Діловодство спеціалізованого суду»), прийнято скаргу до розгляду, розгляд скарги призначено на 12.05.2020 (12.50).

Ухвалами суду від 12.05.2020 та від 26.05.2020 розгляд скарги відкладався у зв`язку з карантином. Останній раз розгляд скарги відкладено на 23.06.2020 (12.30).

У судове засідання 23.06.2020 державний виконавець та боржник (ПП «Геліс») не прибули, про дату, час та місце розгляду скарги судом повідомлялися належним чином.

Частинами 1 та 2 статті 342 ГПК України встановлено:

« 1. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

2. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.».

Розглянувши матеріали справи та скарги, вислухавши представника скаржника та стягувача, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню за таких підстав:

Обставини встановлені судом

- рішенням господарського суду Луганської області від 29.11.2010 у справі № 6/258, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, позов задоволено,

- стягнуто з 1-го відповідача - ПП «Геліс» на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 849 998 грн. 84 коп.; заборгованість за простроченими відсотками в сумі 49 031 грн. 31 коп.; пеню за простроченими відсотками в сумі 7 584 грн. 96 коп.; пеню за прострочку основного боргу в сумі 156 827 грн. 68 коп.; заборгованість за Договором овердрафту № 29 від 17.06.2009, за кредитом в сумі 100 791 грн. 94 коп., пеня за простроченими відсотками в сумі 519 грн. 43 коп.; пеня за прострочку основного боргу в сумі 17 725 грн. 41 коп., шляхом звернення стягнення на:

- рухоме майно - запасні частини для ремонту залізничного транспорту, які належать ПП «Геліс» (1-му відповідачу);

- нерухоме майно, а саме комплекс будівель та споруд цеха, який знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Московська, буд. 63, та належить ПП «ОСТ» (2-му відповідачу);

- вказаним рішенням суду також з 1-го відповідача - ПП «Геліс» стягнуто на користь позивача витрати по оплаті державного мита в сумі 11 824 грн. 42 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 233 грн. 56 коп.

- позивачу видано два накази від 17.12.2010 № 6/258 (один щодо стягнення боргу шляхом звернення стягнення на майно, другий про стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу);

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2012 державним виконавцем ВДВС Лисичанського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 35814459 з виконання наказу господарського суду Луганської області від 17.12.2010 № 6/258 про стягнення заборгованості на користь позивача, шляхом звернення стягнення на заставне майно, в тому числі на майно, що належить ПП «Ост» (2-му відповідачу) (а.с. 115-116);

- у постанові про відкриття виконавчого провадження від 25.12.2012 боржником визначено лише 1-го відповідача - ПП «Геліс»;

- постановою державного виконавця від 14.10.2013 приєднано виконавче провадження № 35814459 з примусового виконання наказу від 17.12.2010 № 6/258, до зведеного виконавчого провадження № 40445540 (а.с. 117);

- 07.08.2013 на виконання наказу суду, державним виконавцем проведено опис та арешт майна 2-го відповідача (ПП «Ост») - комплексу будівель та споруд цеха, які знаходяться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Московська, буд.63;

- описане та арештоване майно прийняла на відповідальне зберігання директор ПП «Ост» Селіванова Н.В. про що було складено акт опису й арешту майна від 07.08.2013 (а.с. 8-11), (а.с. 113-114);

- 25.03.2020 державним виконавцем при виконанні зведеного виконавчого провадження № 40445540 винесено постанову про передачу майна 2-го відповідача (ПП «Ост») на зберігання іншому зберігачу - громадянину ОСОБА_1 (а.с. 6-7);

- у вказаній постанові не вказано ні причин передачі майна іншому зберігачу, ні інформації про псування або розтрату майна тощо;

- у постанові про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 25.03.2020 боржником визначено також лише 1-го відповідача - ПП «Геліс»;

- разом з цим, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення;

- у наказі господарського суду від 17.12.2010 № 6/258 вказано, що грошові кошти стягуються з 1-го відповідача шляхом звернення стягнення на майно 1-го та 2-го відповідачів;

- таким чином, у розумінні наказу від 17.12.2010 № 6/258 та вказаної норми Закону, 2-й відповідач (ПП «Ост») фактично також є боржником у виконавчому провадженні за наказом від 17.12.2010 № 6/258, однак, у якості боржника 2-й відповідач у документах виконавчого провадження не значиться.

Частинами 1-4 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначено:

« 1. Майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

2. Зберігач може користуватися майном, переданим йому на зберігання, якщо проти цього не заперечує стягувач (щодо рухомого майна) або якщо особливості такого майна не призведуть до його знищення чи зменшення цінності внаслідок користування.

3. У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сім`ї, вона може одержувати за зберігання майна винагороду, розмір та порядок виплати якої визначаються договором між зберігачем та виконавцем.

4. Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.».

Пунктом 13 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 встановлено наступне:

« 13. У разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою виконавця таке майно може бути передано на зберігання іншому зберігачу. У постанові зазначаються причина передачі майна іншому зберігачу, прізвище, ім`я та по батькові зберігача, який здійснював зберігання майна, та прізвище, ім`я та по батькові нового зберігача. Постанова підписується виконавцем. У постанові робиться попередження новому зберігачеві майна про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі необхідності (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо) виконавець до моменту передачі майна новому зберігачу може здійснити вихід за місцем зберігання майна для його огляду. У разі зміни кількісних чи якісних характеристик майна про це зазначається в постанові про призначення нового зберігача, при цьому виконавець готує повідомлення до органів досудового розслідування щодо притягнення зберігача до кримінальної відповідальності.

Факт передачі майна новому зберігачу засвідчується актом виконавця або актом приймання-передавання майна, який долучається до постанови про заміну зберігача.».

Із наведених норм законодавства витікає, що передача майна на зберігання іншому зберігачу можлива не за бажанням стягувача або державного (приватного) виконавця, а лише у разі необхідності за певних причин (наявність інформації про псування або розтрату майна тощо), про що вказується у відповідній постанові.

У даному випадку, у постанові державного виконавця від 25.03.2020 про передачу майна на зберігання іншому зберігачу, не вказано причин, які б свідчили про необхідність передачі майна на зберігання іншому зберігачу.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем неправомірно.

Крім того, не зважаючи на те, що за наказом господарського суду від 17.12.2010 № 6/258 стягнення звертається на майно 2-го відповідача (ПП «Ост»), останній не залучений до виконавчого провадження у якості боржника.

За таких обставин, скарга 2-го відповідача (ПП «Ост») на дії державного виконавця щодо виконання наказу господарського суду від 17.12.2010 № 6/258 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу приватного підприємства «Ост» від 21.04.2020 на дії старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Євгенії Олексіївни задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Євгенії Олексіївни, щодо передачі на відповідальне зберігання громадянину ОСОБА_1 за ЗВП № 40445540 майна, що належить на праві власності ПП «Ост», а саме: нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Московська, 63.

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Лисичанського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Золотих Євгенії Олексіївни про передачу майна ПП «Ост» на відповідальне зберігання ОСОБА_1 , винесену 25.03.2020 за ЗВП № 40445540.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

23 червня 2020 року оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали виготовлено 30.06.2020.

У відповідності до ст. 257 ГПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо …, апеляційного оскарження, … продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.В. Корнієнко