УХВАЛА

24 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/11495/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Вронської Г. О., Студенця В. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гегельської Ольги Львівни

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020

(головуючий - Корсак В.А., судді Кропивна Л.В., Алданова С.О.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019

(суддя Гулевець О.В.)

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Гегельської Ольги Львівни

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик"

про стягнення 92 508,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У зв`язку з відпусткою судді Губенко Н. М. склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.06.2020, який наявний в матеріалах справи.

2. Фізична особа-підприємець Гегельська Ольга Львівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про стягнення шкоди у сумі 92 508,25 грн.

3. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до договору банківського рахунку фізичної особи - підприємця №46 від 29.07.2013 позивач був клієнтом Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Хрещатик".

4. На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 №234 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 №463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно із яким розпочато процедуру виведення ПАТ "КБ "Хрещатик" з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "Хрещатик", визначені ст. 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Костенку Ігорю Івановичу строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016 включно.

5. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.04.2016 № 560 відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ " Хрещатик" з 05.05.2016 до 04.06.2016 включно.

6. Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію "КБ " Хрещатик " виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку".

7. В подальшому постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 у справі №826/15685/16, визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик", невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик".

8. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №826/3021/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2016 № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку"; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.04.2016 № 560 "Про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Хрещатик"; визнано протиправним та скасовано рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 № 46-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик"; зобов`язано Національний банк України повернути ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" банківську ліцензію від 11.10.2011 № 158 та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій (з додатками) від 11.10.2011 № 158; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 03.06.2016 № 913 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" та делегування повноважень ліквідатора банку»; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" свідоцтво учасника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.10.2012 №019; скасовано відповідні реєстраційні дії.

9. Звертаючись з даним позовом, позивач стверджує, що внаслідок протиправних рішень Національного Банку України, а також протиправної бездіяльності останнього, позивач був позбавлений можливості розпоряджатися коштами в сумі 92508,25 грн, які знаходились на рахунку у ПАТ "КБ "Хрещатик", внаслідок чого йому було завдано шкоди на вказану суму, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 1166, 1173 ЦК України.

10. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, у задоволені позову відмовлено.

11. Суди мотивували свої висновки тим, що віднесення банку до категорії неплатоспроможних та запровадження процедури ліквідації банку не має наслідком припинення зобов`язання між банком та клієнтом, отже позивач, як сторона за договором, внаслідок віднесення банку до категорії неплатоспроможних не втратив права на кошти у сумі 92 508,25 грн, повернення яких підлягає здійсненню у порядку, визначеному Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", тобто були запроваджені інші процедури задоволення цих майнових прав.

12. Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, ФОП Гегельська О. Л. звернулась з касаційною скаргою, в якій, просить рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

13. Підставою касаційного оскарження, яка відповідає вимогам ст. 287 ГПК України, є посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій застосували ст. 1166, 1173 ЦК України без урахування висновку щодо застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №826/9802/17.

14. Національний банк України подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін.

15. Розглянувши доводи та аргументи касаційної скарги разом з матеріалами справи, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою з таких підстав.

16. Відповідно до ст. 287 ГПК України (тут і далі - в редакції від 08.02.2020, чинній на дату подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

17. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

18. При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де подібними є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин.

19. Так, предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача на підставі ст. 1166, 1173 ЦК України збитків, завданих протиправними рішеннями та бездіяльністю відповідача.

20. При цьому висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ґрунтуються на тому, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів позивач є акцептованим кредитором ПАТ "КБ "Хрещатик", а тому до моменту ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик", відповідно до ст. 609 ЦК України, його зобов`язання за договором банківського рахунку не припиняються, отже визначення шкоди позивача та її розмір на даний час є передчасним. Тобто позивачем не доведено факту завданої йому шкоди.

21. Разом з тим предметом позову у справі № 826/9802/17, яка була розглянута Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду, були вимоги позивача (вкладника ПАТ "КБ "Хрещатик") до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ "КБ "Хрещатик", невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ "КБ "Хрещатик".

22. Підставою позову у вказаній справі були посилання позивача на те, що у зв`язку з віднесенням ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних та його ліквідації позивачу не повернуто суму депозиту, розміщену у банку. Позивач стверджував, що така ситуація склалась внаслідок бездіяльності відповідача, який не вжив своєчасних заходів відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про Національний банк України", що призвело до негативних фінансово-економічних наслідків в ПАТ "КБ "Хрещатик" та унеможливило повернення належних позивачу грошових коштів.

23. Погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення даного позову, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 02.10.2019 послався на те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту.

24. Отже, оскільки предмет позову, зміст позовних вимог та фактичні обставини у даній справі не є подібним до предмета позову у справі № 826/9802/17, то постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №826/9802/17 разом із зазначеними у ній висновками щодо застосування норм права не може у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України вважатись тією постановою, яка стосується правовідносин, які є подібними до тих, які склались у даній справі №910/11495/19.

25. При цьому посилання скаржника на неврахування судами у даній справі позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №826/9802/17 щодо можливості постраждалих внаслідок бездіяльності НБУ осіб вимагати компенсації завданої шкоди відповідно до ст. 1173 ЦК України, є безпідставними, оскільки як було зазначено, висновки судів попередніх інстанцій у даній справі №910/11495/19 ґрунтуються на встановлених судами попередніх інстанцій обставинах справи про відсутність станом на момент звернення до суду з даним позовом факту збитків позивача.

26. Отже у скаржника відсутні підстави стверджувати, що відмова у задоволенні позовних вимог у даній справі №910/11495/19 ґрунтується на висновках, які суперечать постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №826/9802/17.

27. Враховуючи зазначене, оскільки після відкриття касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фізичної особи-підприємця Гегельської Ольги Львівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/11495/19.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Гегельської Ольги Львівни на постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 у справі № 910/11495/19.

Ухвала набирає законної з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді Г. О. Вронська

В. І. Студенець