ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1868/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову вх.№ 4-39/20

у справі №916/1868/20

заявника: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відносно особи, яка може отримати статус учасника справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА СВК» (вул. Троїцька, 159, с. Зоря, Саратський район, Одеська область, 68251, )

В С Т А Н О В И В:

25.06.2020 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до пред`явлення позову (вх.№4-39/20), в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, розміщені в банківських установах на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА СВК» (вул. Троїцька, 159, с. Зоря, Саратський район, Одеська область, 68251, ) як правонаступника СВК «ДРУЖБА» () в частині розміру загальної частки паю ОСОБА_1 з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних від простроченої суми, а також нарахування пені за весь час прострочення, на загальну суму 643645,23 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що є одним із засновників, а також власником майнових паїв СВК «ДРУЖБА», загальна вартість яких складає 170170,03 грн., що становить 1,64% від пайового фонду. У лютому 2020 заявнику стало відомо про створення ТОВ «ДРУЖБА СВК», який є правонаступником СВК «ДРУЖБА», водночас, він дізнався про виключення його з членів СВК «ДРУЖБА», до складу засновників ТОВ «ДРУЖБА СВК» не включений. Вбачає у діях СВК «ДРУЖБА» порушення своїх законних прав та інтересів, зокрема, корпоративних прав, вказує, що несплачена йому сума становить 170170,03 грн., що з урахуванням пені, відсотків річних та інфляції становить 643645,23 грн.

Вказує, що між ним та ТОВ «ДРУЖБА СВК» виник спір щодо поновлення порушених корпоративних прав шляхом зобов`язання останнього виділити ОСОБА_1 в рахунок одержання загальної частки паю натурою індивідуально визначене майно на загальну суму 643645,23 грн. та/або стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_1 на відповідну суму.

Зазначає, що заявником неодноразово направлялись запити на адресу ТОВ «ДРУЖБА СВК», які залишені без належного реагування, витребувана інформація не була надана. Така позиція свідчить про необхідність максимально допустимого застосування судом заходів ефективного забезпечення позову особи, яка вже перебуває у скрутному становищі через порушення її прав та вимушена вчиняти додаткові дії для їх поновлення.

Вказує, що у випадку невжиття заходів забезпечення з боку ТОВ «ДРУЖБА СВК» можливе вчинення дій, які в подальшому можуть становити загрозу невиконання чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки існує загроза безпідставного використання, списання, перерахування, приховування грошових коштів Товариством, розміщених на його рахунках у банківських установах, внаслідок чого поновлення прав заявника стане неможливим.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду з даного спору у разі задоволення позову з підстав неналежного порушення ТОВ «ДРУЖБА СВК» корпоративних прав заявника.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Заявник посилається на відсутність належного реагування ТОВ «ДРУЖБА СВК» на його запити, втім, до суду не надано копій відповідних запитів та доказів їх надсилання заявником та/або його представником на адресу ТОВ «ДРУЖБА СВК».

При цьому, відсутність реагування на запити не свідчить про потенційне ухилення від виконання рішення суду, а свідчить виключно про наявність спору між сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Також, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє будь-які дії з підготовки чи проведення відчуження належного йому майна та якого саме, виведення грошових коштів з рахунків, а саме лише припущення про можливість ухилення від виконання рішення не є достатньою та обґрунтованою підставою для накладення арешту на майно ТОВ «ДРУЖБА СВК», у тому числі на кошти на рахунках.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно зі ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обґрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, отже підстави для задоволення такої заяви відсутні.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд.

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 (вх.№4-39/20 від 25.06.2020) про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набрала чинності 26.06.20 та може бути оскаржена в апеляційному порядку з урахуванням положень п.4 розділу Х ГПК України.

Суддя Р.В. Волков