РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2020Справа № 910/12688/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "АГРО-ВІСТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Плюс"

про стягнення 199 650,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Агро-Віста" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Плюс" про стягнення 199 650,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №071 від 17.07.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 позов залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків позовної заяви.

21.11.2019 позивачем подані заяви про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.11.2019 судом відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2019 порушено провадження у справі №910/12688/19. Розгляд справи призначено на 21.01.2020.

У судовому засіданні 21.01.2020 судом оголошено перерву до 11.02.2020.

У судовому засіданні 11.02.2020 судом оголошено перерву до 10.03.2020.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03719, м. Київ, проспект Перемоги 148/1.

В матеріалах справи наявні підтвердження, що судом вживались заходи для належного повідомлення Відповідача про розгляд справи, шляхом направлення на адресу останнього (яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте конверт суду повернувся з відміткою «за зазначеною адресою не знаходиться».

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з`явилися у засідання. Зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

20.02.2019 Відповідачем на адресу Господарського суду м. Києва направлено відзив на позовну заяву, відповідно до якого Відповідач заперечує проти стягнення заборгованості у повному обсязі заявлених позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. Зокрема відповідач вказує, що поставка була здійснена двома частинами в рівній мірі, загальна сума поставленого товару складає 399 300,00 грн., виходячи з чого, відповідач вказує на належне виконання останнім умов договору та своїх зобов`язань перед позивачем.

Також, 20.02.2020 відповідачем через відділ діловодства суду були подані письмові пояснення. Разом з тим, вказані пояснення повністю дублюють поданий до суду відзив на позовну заяву.

Судове засідання призначене на 10.03.2020 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Борисенко І.І. на лікарняному.

У зв`язку з тим, що 06.04.2020 суддя Борисенко І.І. вийшов з лікарняного, суд на підставі ухвали суду від 06.04.2020 призначив справу №910/12688/19 до розгляду на 02.06.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 між сторонами укладено договір поставки №071, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язаний передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному Договорі, металопрокат (надалі по тексту «Товар»), сортамент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах та/або Специфікаціях, оформлених як додатки до даного Договору, які є його невід`ємними частинами. Сторони підтверджують, що володіють достатньою інформацією про товар, що є предметом даного Договору (п.п.1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1, 3.2, 3.4, 3.5. Договору, ціна на Товар встановлюється за домовленістю між Постачальником та Покупцем, з урахуванням ПДВ та вказується у рахунках та інших супровідних документах. Ціна на Товар може змінюватись в залежності від коливань середньо ринкових цін на металопрокат. Загальна сума Договору визначається на підставі сплачених рахунків. Оплата всієї вартості Товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 100% передплат шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення рахунку або на інших умовах вказаних у Специфікаціях до даного Договору поставки. У разі одержання від Покупця переплати частково (якщо це не суперечить умовам розрахунків). Постачальник має обов`язки з поставки Товару лише на суму одержаних коштів. Оплата свідчить про згоду Покупця Із характеристиками Товару вказаними Постачальником у рахунку-фактура; Допускається передача рахунку-фактура факсимільним зв`язком. Датою оплати вартості Товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточним рахунок Постачальника.

Відповідно до п.п. 4.1-4.4 договору, поставка Товару здійснюється відповідно до міжнародних Правил тлумачення термінів «ІНKOТEPMС» в редакції, 2010p. , з урахуванням особливостей, встановлених цим Договором. Строк поставки Товару - протягом 10 (десяти) робочих днів після 100% передоплати. Інші строки поставки та умови оплати окремих партій товару узгоджується Сторонами у Специфікаціях до цього Договору. Право власності на Товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від Постачальника до Покупця з моменту "передачі його першому перевізнику, а у випадку самовивозу Покупцем, з моменту передачі Товару Покупцю. Датою поставки Товару вважається дата отримання Товару Покупцем або третьою особою (перевізником на складі Постачальника, вказана в видатковій накладній).

Відповідно до п. 10.1 Договору, договір вступає в сил з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2019 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Як встановлено судом, відповідач виставив Позивачу рахунок-фактура №МП-0000011 від 17.07.2019 на оплату товару на суму 399 300,00 грн. з ПДВ.

Також, судом встановлено, що Позивачем перераховано на користь Відповідача грошові кошти у розмірі 399 300,00 грн., про що свідчать платіжні доручення №2365 від 19.07.2019 на суму 199 650,00 грн. та №2457 від 26.07.2019 на суму 199 650,00 грн.

Отже, суду доведено факт здійснення Позивачем оплати товару в сумі 399 300,00 грн.

Проте, Відповідач порушуючи умови вищезазначеної досягнутої домовленості, товар в повному обсязі не поставив. Так, відповідно до видаткової накладної №МП-2407-01 від 24.07.2019 відповідачем поставлено товар лише на суму 199 650,00 грн. Зворотного відповідачем не доведено, а матеріали справи не містять.

Посилання відповідача на те, що останнім було поставлено товар на суму 399 300,00 грн. не підтверджується матеріалами справи, а є по своїй суті лише твердженнями відповідача не підтвердженими належними доказами у справі. Зворотного відповідачем не доведено, а судом не встановлено.

Позивачем було направлено Відповідачу претензію за вих. №1 від 10.02.2020 про повернення безпідставно отриманих коштів на суму 199 650,00 грн. Вказана претензія була направлена Позивачем 17.02.2020р., про що свідчить фіскальний чек від 17.02.2020р. про надання послуг поштового зв`язку.

Відповідачем відповіді на вказані вимоги не надано, кошти не повернуто.

За таких обставин позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи те, що Відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, зокрема не поставив товар у визначений строк, Відповідач повинен був повернути Позивачу авансовий платіж у розмірі 199 650,00 грн. до 24.02.2020 (відповідно до направленої претензії в порядку ч.2 ст. 530 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Вищий господарський суд України у своїй постанові від 12.06.2012 по справі №55/385 за позовом про стягнення грошових коштів за неналежне виконання договірних зобов`язань вказав, що згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Статтею 525 ЦК України не передбачає права сторони на односторонню відмову від виконання зобов`язань, а згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, відповідач повинен був повернути суму попередньої оплати за непоставлений товар в строк встановлений приписами частини 2 статті 530 ЦК України.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Як встановлено судом, 17.02.2020 позивачем направлялась відповідачу вимога №1 від 10.02.2020 про повернення коштів в сумі 199 650,00 грн., в порядку статті 530 Цивільного кодексу України.

Проте, Відповідач не повернув позивачу кошти, сплачені ним за отримання товару.

Отже, Відповідач, як у встановлений приписами частини 2 статті 530 ЦК України строк, так і на дату судового розгляду, свого зобов`язання щодо повернення суми в розмірі 199 650,00 грн. не виконав.

Отже, строк виконання обов`язку Відповідачем щодо повернення коштів є таким, що настав.

Враховуючи наведене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 199 650,00 грн. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "АГРО-ВІСТА" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Плюс" 03719, м. Київ, проспект Перемоги 148/1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «АГРОС_ВІСТА» (30364, Хмельницька обл., Ізяславський р-н, с. Влашанівка, вул. Героїв Майдану 1А, 7) 199 650 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. основного боргу та 2 994 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 75 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.06.2020

Суддя І.І. Борисенко