СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Справа № 922/2561/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

секретар судового засідання Рудик Т.С.

за участю представників сторін:

від ПП "Транс Логістик" : Денисенко В.М., адвокат, довіреність;

від ТОВ "С-Транс": Шафоростов В.О., адвокат, ордер

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс", м. Зміїв Харківської області (вх. № 3814 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019р., повний текст складено 27.11.2019р. (суддя Калініченко Н.В.),

у справі № 922/2561/19

за первісним позовом Приватного підприємства "Транс Логістик", смт.Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс", м. Зміїв Харківської області

про стягнення коштів у розмірі 151 055,53 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс", м.Зміїв Харківської області

до Приватного підприємства "Транс Логістик", смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 144 255,23 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Транс Логістик" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" про стягнення заборгованості за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом та транспортного експедирування №27/01-17-ТУ(Р) від 27.01.2017р. в розмірі 151 055,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом та транспортного експедирування №27/01-17-ТУ(Р) від 27.01.2017р. в частині повної оплати за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.08.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2561/19.

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-Транс" звернулося до господарського суду Харківської області в межах справи № 922/2561/19 із зустрічною позовною заявою про стягнення з приватного підприємства "Транс Логістик" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" 144 255,23грн. заборгованості.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що ПП "Транс Логістик" як виконавець послуг за договором про перевезення вантажів автомобільним транспортом та транспортного експедирування №27/01-17-ТУ(Р) від 27.01.2017р. несе майнову відповідальність за збереження вантажу під час його перевезення. Враховуючи недовози, бої та інші збитки при перевезенні продукції, у відповідності до умов договору ТОВ "С-Транс" просило стягнути з ПП "Транс Логістик" 144 255,23 грн., посилаючись на ст.22 Цивільного кодексу України, ст.ст.224,225 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2019р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" про стягнення з Приватного підприємства "Транс Логістик" 144 255,23 грн.; постановлено об`єднати вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом та перейти до розгляду справи № 922/2561/19 за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі №922/2561/19 первісний позов задоволено повністю.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" на користь приватного підприємства "Транс Логістик" суму заборгованості по договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом та транспортного експедирування № 27/01-17-ТУ (Р) від 27 січня 2017 року в розмірі 151 055,53 грн. та 2 265,83 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "С-Транс" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі №922/2561/19 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ "С-Транс" до ПП "Транс Логістик" та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов ТОВ "С-Транс" задовольнити та стягнути з ПП "Транс Логістик" на користь ТОВ "С-Транс" суму збитків у розмірі 144 255,23 грн.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «С-Транс» таким, що прийнято при неповному з`ясуванні обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що замовником пред`являлися перевізнику претензії про відшкодування збитків, які відповідають Правилам перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, ПП «Транс Логістик» було двічі ознайомлено з претензіями та розміром збитків. Проте, в порушення умов п.6.3 договору та п.16.14 Правил, приватним підприємством «Транс Логістик» претензії проігноровано та не розглянуто, збитки не відшкодовано. У зв`язку з відсутністю відповідей на претензії, товариством з обмеженою відповідальністю «С-Транс» 25.01.2019 направлено на адресу ПП «Транс Логістик» узагальнену претензію (т.2 а.с.5-8), що підтверджується описом вкладення у цінний лист. На переконання апелянта, вказаних доказів достатньо для доведення ознайомлення ПП «Транс Логістик» з претензіями, факт заподіяння збитків та їх розмір підтверджено Актами розбіжностей (загалом 164 акта на суму 99 258,11грн. підписано обома сторонами; 95 актів на суму 44 997,12грн. - підписано однією стороною).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Дучал Н.М. - головуючий суддя, судді Гетьман Р.А., Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "С-Транс" на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі №922/2561/19; встановлено строк для подання ПП "Транс Логістик" відзиву на апеляційну скаргу.

Приватне підприємство "Транс-Логістик" проти вимог апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві. Просить апеляційну скаргу ТОВ "С-Транс" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі № 922/2561/19 залишити без змін.

Зазначає, що за наслідками надання послуг перевезення складені та підписані сторонами акти здачі-прийняття послуг за 2017, 2018 роки. Вважає, що підписання керівником ТОВ «С-Транс» актів здачі-прийняття без будь-яких зауважень та добровільна оплата ТОВ «С-Транс» наданих послуг свідчить про прийняття замовником транспортних послуг без зауважень, тому вважає звернення до господарського суду із зустрічним позовом про стягнення збитків намаганням уникнути сплати заборгованості у розмірі 155 055,53грн.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Гетьмана Р.А. та необхідністю призначення справи до розгляду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2020 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Ільїн О.В., Склярук О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2020р. призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ "С-Транс" на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі №922/2561/19 на 13.02.2020р. о 12:00год. Ухвалою від 04.02.2020 року задоволено клопотання ПП «Транс Логістик» про участь представника у судовому засіданні 13.02.2020 р. о 12:00 год. у справі № 922/2561/19 в режимі відеоконференції, доручено господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції 13.02.2020 р. о 12:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 р. оголошено перерву у судовому засіданні до 16.03.2020 р. о 12:30, доручено господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції.

У зв`язку з перебуванням у відпустці члена колегії судді Склярук О.І., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2020 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Гетьман Р.А., Ільїн О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 р оголошено перерву до 23.04.2020 року об 11:30 год., доручено господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції.

17.04.2020 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «С-Транс» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначено про підтримання ТОВ «С-Транс» доводів та вимог апеляційної скарги в повному обсязі; просить скаргу задовольнити.

У зв`язку з перебуванням на дату судового засідання у відпустці члена колегії судді Ільїна О.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Дучал Н.М., судді Гетьман Р.А., Склярук О.І.

На електронну адресу Східного апеляційного господарського суду 23.04.2020 р. надійшло клопотання ТОВ "С-Транс", яким останній, зважаючи на встановлення карантину на всій території України та враховуючи, що Східний апеляційний господарський суд продовжує працювати в умовах особливого режиму, просив відкласти розгляд апеляційної скарги на іншу дату з метою забезпечення особистої явки представника ТОВ "С-Транс" в судове засідання.

У судове засідання 23.04.2020 представники сторін не з`явилися.

За інформацією, наданою господарським судом Дніпропетровської області, зважаючи на встановлення на всій території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215, від 20.03.2020 № 424, від 25.03.2020 № 239, від 29 березня 2020 р. № 241, від 02.04.2020 № 255, від 08.04.2020 № 262, від 15.04.2020 № 284, від 22.04.2020 № 291), та впровадження особливого режиму роботи в судах, судові засідання в режимі відеоконференції у приміщенні господарського суду Дніпропетровської області не проводяться.

Враховуючи наведене, встановлення на всій території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами), з метою захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду, а також забезпечення законних прав та інтересів усіх учасників судового процесу, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2020 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.05.2020 р. об 11:30 год., забезпечення проведення відеоконференції за участю представника ПП «Транс Логістик» доручено господарському суду Дніпропетровської області.

28.05.2020 року, зважаючи на технічну неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції (про що складений відповідний акт), з метою забезпечення основних засад господарського судочинства, рівності усіх учасників судового процесу, змагальності сторін, та надання можливості учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 розгляд апеляційної скарги ТОВ "С-Транс" на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі № 922/2561/19 відкладено на 16.06.2020 о 12:30 год. Доручено господарському суду Дніпропетровської області забезпечити проведення відеоконференції.

У судове засідання 16.06.2020 до Східного апеляційного господарського суду з`явилися представники позивача та відповідача. Враховуючи зазначене відеоконференція не проводилася.

Представник ТОВ «С-Транс» в судовому засіданні 16.06.2020 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Представник ПП «Транс Логістик» заперечував проти вимог та доводів апеляційної скарги, просив залишити скаргу без задоволення.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подана ТОВ «С-Транс» на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 р. у справі № 922/2561/19 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ТОВ «С-Транс» до ПП «Транс Логістик».

В частині первісного позову рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 р. у справі № 922/2561/19 сторонами не оскаржено.

Враховуючи наведене, розгляд апеляційної скарги здійснюється в межах заявлених вимог у відповідності до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях пояснення повноважних представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

27.01.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "С-Транс" (далі - замовник) та приватним підприємством "Транс Логістик" (далі - виконавець) укладено договір № 27/01-17-ТУ(Р) про перевезення вантажів автомобільним транспортом та транспортне експедирування, відповідно до п.1.1. якого, замовник доручає та зобов`язується сплатити, а виконавець зобов`язується надати послуги з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом з дотриманням відповідного температурного режиму +5 С (при прийомці товару, його перевезенні, передачі одержувачу вантажу) та у відповідності до умов даного договору, власним транспортом, або уклавши від свого імені договори перевезення з третіми особами виконавцями, що мають всі необхідні дозволи і ліцензії на здійснення послуг з перевезення вантажів.

Під перевезенням вантажів розуміється перевезення продукції замовника, супровідних документів, сировини, пакувальних матеріалів, обладнання, рекламної продукції, інших матеріалів та зворотної тари (п.1.2. договору).

Згідно з п.1.3. договору, виконавець виконує для замовника всі необхідні транспортно-експедиторські операції та послуги, пов`язані з перевезенням вищезазначених вантажів.

Договірна вартість транспортних послуг за цим договором узгоджується у додаткових угодах (Додаток №1), які є невід`ємною частиною даного договору (п.2.1. договору).

Перевезення вантажів виконуються виконавцем лише на підставі замовлень (додаток №2). Замовлення на перевезення вантажів може бути подано за допомогою факсу або електронної пошти із повідомленням виконавця про усі необхідні відомості про перевезення (п.2.2. договору).

Всі водії виконавця, що здійснюють перевезення за цим договором, є водіями експедиторами (п.2.5. договору).

Виконавець зобов`язаний подати під навантаження необхідну кількість та тип справного рухомого складу (транспортних засобів) придатного для перевезення вантажу, що відповідає всім санітарним нормам та вимогам замовника згідно цього договору. Забезпечити збереження цілісності вантажу з моменту його прийняття для перевезення та до моменту передачі в пункті призначення уповноваженій на одержання вантажу особі. Забезпечити доставку вантажу в пункт призначення у терміни встановлені умовами даного договору з дотриманням температурного режиму (п.п. 3.1.3, 3.1.4, 3.1.5 договору).

Замовник зобов`язаний (п.3.2.договору): до прибуття автомобіля під навантаження підготувати вантаж для перевезення. Забезпечити своєчасне та повне оформлення у встановленому порядку транспортних документів. Завантаження вантажів здійснюється замовником своїми засобами та за свій рахунок в місці завантаження. Розвантаження здійснюється отримувачем вантажу в місці розвантаження своїми засобами та за свій рахунок. Забезпечити завантаження вантажу з дотриманням відповідного температурного режиму від +2 до +5 С (п.п.3.2.1-3.2.5 договору), тощо.

Відповідно до п. 4.1 договору, товаротранспортна накладна (надалі ТТН), видаткова накладна є основними приймально-здаточними і транспортувальними документами, за якими проводиться прийом та перевезення вантажу, а також здача його вантажоодержувачу.

При виявленні втрати, нестачі, пошкодження вантажу оформлюється акт прийомки/розбіжностей товару (п. 4.5 договору).

Розділом 5 договору сторони погодили порядок розрахунків. Зокрема, за умовами п. 5.1 договору, замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених даним договором, сплачувати транспортно-експедиторські послуги, надані на умовах даного договору на базі тарифів, встановлених в додатку № 1 до даного договору і включають всі витрати виконавця, пов`язані з наданням або організацією надання послуг за цим договором.

Виконавець на оплату разом з рахунком, актами виконаних робіт, податковою накладною зобов`язаний у строк 3 (три) робочі дні від дати перевезення надати скан- копії, 7 (сім) робочих днів надати оригінали необхідних документів, підтверджуючих виконання перевезення: маршрутний лист з печатками вантажоодержувача; два оригінала належним чином заповненої ТТН з підписом уповноваженої особи та відбитком печатки штампу(вантажоодержувача); акт прийомки товару; один оригінал видаткової накладної на товар, підтвердженої печаткою та підписом вантажоодержувача; один оригінал видаткової накладної на тару, підтвердженої печаткою та підписом вантажоодержувача (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 5.3 договору, розрахунок здійснюється замовником не пізніше 7 календарних днів після отримання ним вірно заповнених перелічених документів в п.5.2 договору.

За умовами п.п. 6.1.-6.4. договору виконавець і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по цьому договору несуть взаємну відповідальність у межах, передбачених чинним законодавством України. Виконавець несе майнову та матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час перевезення від повної чи часткової втрати, пошкодження чи псування при перевезенні у розмірі фактичної шкоди згідно умов даного договору. У випадку втрати, пошкодження чи псування вантажу з вини виконавця та при письмовому оформленні (в порядку передбаченому законодавством) такого погіршення стану вантажу і зміни вартості вантажоодержувачем чи офіційним представником замовника, замовник направляє претензію виконавця з вимогою відшкодувати збиток, а виконавець на протязі 7 робочих днів з дня отримання претензії надсилає відповідь на претензію та/чи відшкодовує замовнику фактично понесений збиток. Наявність вини виконавця при виконанні цього договору визначається замовником наступним чином: у випадку механічного пошкодження вантажу, при відсутності копії постанови органу досудового розслідування або дізнання про порушення кримінальної справи, пов`язаної з погіршенням стану вантажу або довідки органу торгівельно - промислової палати України про форс - мажорні обставини, які спричинили пошкодження вантажу, вважається, що пошкодження вантажу сталося з вини виконавця. У випадку погіршення стану вантажу без механічних пошкоджень - при виявленні вантажоодержувачем вантажу непрацюючого холодильного устаткування в транспортному засобі виконавця або підвищення температури в тілі продукту до +7 С Цельсія та вище, вважається, що пошкодження вантажу сталося з вини виконавця.

В такому випадку будь-які претензії третіх осіб з погіршення якості товарів замовника останній вправі пред`явити до виконавця.

У випадку втрати, пошкодження чи псування вантажу та при відсутності документів вказаних в п. 6.4 або при виявленні одержувачем вантажу непрацюючого холодильного устаткування (або підвищення температури в тілі продукту до +7 С Цельсія та вище), розмір збитку замовник визначає по ціні вантажу, вказаному в ТТН на перевезення цього вантажу та направляє виконавцю в письмовому вигляді претензію з зазначенням розміру нанесеного збитку. Замір температури у тілі продукту здійснюється у присутності водія виконавця на протязі не більше ніж 10 (десяти) хвилин з моменту прибуття виконавця у місце розвантаження відкриття будки автомобілю, що є зоною відповідальності водія (п.6.5.).

Відповідно до пункту 6.10 договору протиріччя, що виникають в процесі виконання цього договору, вирішуються згідно чинним законодавством України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в рамках виконання умов договору, в період з 2017 року по 2019 рік, ПП «Транс-Логістик» надані ТОВ «С-Транс» визначені умовами договору послуги на загальну суму 4 702 900, 00 грн., про що сторонами складені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), за які ТОВ «С-Транс» сплачено вартість наданих послуг на загальну суму 4 551 844,47грн., що підтверджується довідкою АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 05.06. 2019 року № ДН - В3/62/473.

За ТОВ «С-Транс» рахується заборгованість за надані послуги за січень-лютий 2019 року згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 151 055,53 грн., що послугувало підставою для звернення позивача за первісним позовом до суду з метою захисту порушених прав і законних інтересів підприємства позивача за первісним позовом.

За результатами розгляду первісного позову судом встановлено, що факт надання послуг з перевезення вантажу на зазначену суму та при супроводі (екпедиція) відбувся і вантаж кінцевим отримувачем одержано, а тому, у відповідності до п. 5.3 договору, у відповідача виник обов`язок з оплати вартості послуг перевезення.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем за первісним позовом оплати вартості послуг на суму в розмірі 151 055,53 грн., що є порушенням норм Цивільного кодексу України та умов договору.

Враховуючи встановлену судом обставину фактичного здійснення позивачем за первісним позовом послуги за договором та отримання її відповідачем за первісним позовом, відсутність повної оплати наданих й прийнятих послуг останнім, судом першої інстанції задоволено позовні вимоги ПП «Транс Логістик» та стягнуто з ТОВ "С-Транс" 151 055,53 грн. заборгованості.

Прийняте судом рішення за первісним позовом не оскаржено сторонами, а тому не є предметом апеляційного провадження у цій справі.

В обгрунтування зустрічного позову ТОВ «С-Транс» (позивач за зустрічним позовом) посилався на виявлення ним фактів недовозу, бою і т.п. при перевезенні продукції на загальну суму 161 689,83 грн., зазначаючи, що внаслідок телефонних перемовин сума збитків була зменшена до 144 255,23 грн.

На підтвердження збитків, заподіяних недовозом, боєм та їн. у розмірі 144 255,23 грн. ТОВ «С-Транс» (замовник за договором) додано копії актів про розбіжності.

ТОВ «С-Транс» зауважує, що з 24.02.2017 по 03.12.2018 ним пред`явлено ПП «Транс Логістик» (відповідачу за зустрічним позовом) претензії за недовози, бої і т.п. збитки при перевезенні продукції (копії надані до справи), які залишені останнім без відповіді та задоволення.

Враховуючи наведене, 25.01.2019 ТОВ «С-Транс» було сформовано та надіслано на адресу ПП «Транс Логістик» загальну претензію № 61 від 25.01.2019 за вих. № 1421-1/2016 про відшкодування завданих збитків у розмірі 144 255,00 грн., в якості додатків до якої зазначено реєстр претензій за 2017-2018 роки та копії претензій за 2017-2018 роки, яка залишена останнім без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з зустрічним позовом.

Отже, предметом зустрічного позову є матеріально-правова вимога позивача за зустрічним позовом до відповідача за зустрічним позовом про стягнення 144 255, 23 грн. заборгованості (збитків) внаслідок неналежного надання останнім послуг з перевезення вантажу, прийняте судом рішення за яким про відмову у задоволенні зустрічного позову, є предметом апеляційного оскарження.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. 8 Закону "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори надають клієнтам послуги відповідно до вимог законодавства України та держав, територією яких транспортуються вантажі, згідно з переліком послуг, визначеним у правилах здійснення транспортно-експедиторської діяльності, а також інші послуги, визначені за домовленістю сторін у договорі транспортного експедирування.

За положеннями ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно з приписами ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 306 Господарського кодексу України встановлено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За положеннями статтей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Виходячи з наведеного та в силу ст.74 Господарського процесуального кодексу України, саме позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків, протиправну поведінку заподіювача збитків та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданими збитками є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що збитки стали об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

На підтвердження розміру заподіяних недовозом, боєм та т.п. збитків у розмірі 144 255,23 грн. ТОВ «С-Транс» долучено акти про розбіжності та претензії від імені вантажовідправника (замовника, позивача за зустрічним позовом) вантажу.

Так, за положеннями п. 15.1. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363 (надалі - Правила), у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4.

Записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними (п.15.3). Жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акту. У разі незгоди зі змістом акту кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом (п.15.4). При відмові від складання акту або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони (п.15.5). Для засвідчення складання акту на вільному місці зворотного боку товарно-транспортної накладної записується дата складання і про що складений акт (наприклад: "Про недостачу місць", "Про порушення пломби" та ін.) (п.15.6).

Отже, допустимим доказом пошкодження, втрати чи псування вантажу враховуючи статтю 77 Господарського процесуального кодексу України є Акт, складений з дотриманням Правил.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, частина актів розбіжностей не відповідають формі, встановленій додатком 4 до Правил (відсутні підписи водія та деякі з актів складені в односторонньому порядку покупцем), частина актів не містить посилань на відповідну товарно-транспортну накладну по якій здійснювалось надання послуг за договором.

З наведеним частково погоджується і апелянт, зазначаючи в апеляційній скарзі, що 95 актів на суму 44 997,12 грн. підписано однією стороною ( у т.ч. з відміткою про відмову водія від підпису).

Матеріали справи не містять, а позивачем за зустрічним позовом не додано актів, складених, як того вимагає п. 15.5 Правил, за участю представника незацікавленої сторони (при відмові представника перевізника від складання відповідного акту).

Колегія суддів зауважує на необґрунтованості доводів апелянта щодо відсутності у вантажоодержувача можливості залучення до складання актів незацікавленої сторони, через невизначеність Правилами процедури та критеріїв для такого залучення, оскільки невизначеність при складанні актів критеріїв залучення незацікавленої особи не є обставинами, які об`єктивно унеможливлюють складання таких актів чи звільняють вантажоодержувачів від встановленого обов`язку їх складання за участю представника незацікавленої сторони.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недійсність односторонньо складених вантажоодержувачем актів розбіжностей, на підставі п.15.3 Правил.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що більшість актів розбіжностей мають напис «цілісність палет не пошкоджена», що може свідчити про пошкодження товару, зокрема, при розвантаженні, тощо.

В окремих актах причиною розбіжностей зазначено «недовоз». При цьому, ні укладеним між сторонами договором, ні Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, такого порушення як «недовоз» не зазначено, відповідальності перевізника (експедитора) за «недовоз» не встановлено.

В порушення вимог ст. 76 Господарського процесуального кодексу України позивачем за зустрічним позовом, не доведено належними та допустимими доказами і фактів складання актів щодо температурного режиму, як того вимагає п. 6.5 та п. 6.6 договору, на протязі не більше ніж 10 (десяти) хвилин з моменту прибуття вантажу на місце розвантаження.

До того ж товарно-транспортні накладні, копії яких наявні у справі, не містять на вільному місці зворотного боку накладної відмітки, як це передбачено п.15.6 Правил, щодо дати та підстав складання акту.

Щодо доводів скаржника, що 164 акти розбіжностей, які відповідно до вимог Правил, підписані між перевізником (відповідачем за зустрічним позовом) та вантажоодержувачем, обґрунтовують претензії на загальну суму 99 258,11 грн., слід зазначити наступне.

За положеннями п. 16.1. Правил, перед поданням вантажовідправником або вантажоодержувачем позову на перевізника обов`язково треба пред`явити йому претензію.

У відповідності до п. 16.2. Правил, під час перевезень вантажів автомобільним транспортом право на пред`явлення перевізнику претензій мають:

а) вантажовідправник або вантажоодержувач - у разі втрати вантажу і за умови подання товарно-транспортної накладної з підписом водія (експедитора Перевізника) про прийняття ним вантажу для перевезення або е-ТТН;

б) вантажоодержувач - у разі недостачі, зіпсуття або ушкодження вантажу і за умови подання товарно-транспортної накладної із відповідними записами або відповідного акта, якщо такий акт складався, або у разі подання е-ТТН з відповідними записами та/або акта в електронній формі.

За положеннями п. 16.6. Правил, претензії на відшкодування збитків за втрату, недостачу, псування або ушкодження вантажу пред`являються по кожному відправленню окремо.

Претензію, що пред`являється, викладають письмово із зазначенням всіх відомостей, потрібних для її розгляду і вирішення (п.16.7 Правил).

У претензії слід зазначити (п.16.9.): повне найменування і поштові реквізити заявника претензії та перевізника, якому претензія пред`являється; дату пред`явлення і номер претензії; обставини, на підставі яких пред`явлено претензію, докази, що підтверджують ці обставини, посилання на відповідні правові норми; вимоги заявника; суму претензії по кожному окремому виду вимог (за повністю втрачений вантаж чи часткову його втрату або недостачу, зіпсуття, ушкодження, за прострочення доставки та ін.), коли вони підлягають грошовій оцінці, платіжні реквізити заявника претензії; перелік документів, що додаються до претензії, а також інших доказів. Претензія підписується керівником чи заступником керівника підприємства та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку.

За положеннями п.16.10 Правил до претензії додаються документи, які її обгрунтовують. Товарно-транспортні накладні та акт, що засвідчують обставини, відповідно до яких наступає матеріальна відповідальність, подаються в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях.

Так, матеріали справи не містять доказів надсилання ТОВ «С-Транс» на адресу ПП «Транс Логістик» кожної з претензій рекомендованим або цінним листом, або вручення останньому претензій під розписку.

Зміст претензій (за період з березня по жовтень 2017року включно), копії яких надані до справи (том 2,3,4), не відповідає вимогам п.16.9, п.16.10 Правил, оскільки претензії не містять зазначення обставин, на підставі яких пред`явлено претензію, доказів, що підтверджують ці обставини, посилання на відповідні правові норми; платіжні реквізити заявника претензії; перелік документів, що додаються до претензії.

Викладення обставин (зазначення порушень), на підставі яких пред`явлено претензію, в іншій окремій частині претензій, не відповідає змісту доказів (актів розбіжностей), які додані до претензії.

Наявність в матеріалах справи доказів направлення на адресу відповідача за зустрічним позовом загальної претензії № 61 від 25.01.2019 р. не підтверджує фактів направлення на адресу ПП «Транс Логістик» (та отримання останнім) наявних у справі претензій та актів розбіжностей по кожному відправленню окремо (як це передбачено п.16.6. Правил), для надання виконавцем відповіді як це передбачено п. 6.3 договору.

ТОВ «С-Транс» не доведено і фактичного понесення ним збитків, а саме не надано доказів наявності у ТОВ «С-Транс» права власності на товар (документів на підтвердження придбання товару, оплати його вартості); доказів не здійснення вантажоодержувачами оплати за означений товар в розмірі сум, які вказані в актах розбіжностей та/або пред`явлення вантажоодержувачами вимог (претензій) про відшкодування сплачених ними коштів, які вимагаються позивачем до стягнення з відповідача за зустрічним позовом в якості збитків, та відшкодування ТОВ «С-Транс» таких сум вантажоодержувачам, тощо.

Отже, документи, долучені ТОВ «С-Транс» до зустрічної позовної заяви, не підтверджують факту заподіяння позивачеві збитків, в т.ч. у розмірі 144 255,23 грн.

Крім того, підписання позивачем за зустрічним позовом актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за 2017-2018 за договором № 27/01-ТУ (Р) від 27.01.2017 роки без будь-яких зауважень та сплата вартості зазначених послуг, у сукупності з наведеними вище обставинами також свідчить про необгрунтованість зустрічних позовних вимог.

Враховуючи наведене, ТОВ «С-Транс» не доведено повного складу цивільного правопорушення для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, що виключає задоволення зустрічного позову у цій справі.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Європейським судом з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010(Заява N4909/04) вказано, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010(Заява N4241/03) Європейським Судом зазначено, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами.

Твердження заявника апеляційної скарги про неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті рішення в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі № 922/2561/19 в оскаржуваній частині.

В частині первісних позовних вимог рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі № 922/2561/19 сторонами не оскаржено.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 року у справі № 922/2561/19 покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2019 (повний текст складено 27.11.2019) у справі №922/2561/19 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.06.2020

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук