Справа № 909/500/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України" вул. Генерала Чупринки 103, м. Львів, 79057 в особі відокремленого підрозділу Страдчівський навчально-виробничий лісокомбінат Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України", вул. Міцкевича, буд. 15, смт. Івано-Франкове, Яворівський район, Львівська область,81070

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІСПОСТАЧРЕМОНТ"

вул. Зелена, буд. 25,с. Тужилів, Калуський район, Івано-Франківська область,77346

про стягнення заборгованості в сумі 198050, 97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державний вищий навчальний заклад "Національний лісотехнічний університет України" в особі відокремленого підрозділу Страдчівський навчально-виробничий лісокомбінат Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІСПОСТАЧРЕМОНТ" про стягнення заборгованості в сумі 198050,97 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Форма і зміст позовної заяви визначені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів частини другої вищевказаної статті, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Натомість, подана позовна заява від 11.06.2020 (вх.№ 8385/20 від 15.06.2020) не містить підпису, зазначеної в ній особи - директора Страдчівського СНВЛК ДВНЗ "Національний Лісотехнічний Університет України" Свистака М.М.

Відповідно до п.1 ч.5. ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч.6 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених обставин та правових норм, дана позовна заява підлягає поверненню, оскільки виявлене судом порушення щодо оформлення позовної заяви неможливо усунути шляхом залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд звертає увагу позивача, що дотримання судом вимог процесуального законодавства не є обмеженням права особи на доступ до суду та права на справедливий суд.

Так, у рішенні від 08 грудня 2016 року у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України" (заява №24003/07) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) нагадав, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення від 17 січня 2012 року у справі "Станев проти Болгарії" (Stanev v. Bulgaria), заява № 36760/06).

Водночас право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи те, що ч.2 ст. 162, п.1 ч.5 ст. 174 ГПК України встановлено чіткі та передбачувані вимоги щодо обов`язку підписання позовної заяви та наслідки подання непідписаної позовної заяви, повернення позовної заяви у даному випадку не порушує суть права на доступ до суду і не може бути розцінене як надмірний формалізм.

Господарський суд зазначає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч.8 ст. 174 ГПК України).

Керуючись статтями 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позовну заяву Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України" в особі відокремленого підрозділу Страдчівський навчально-виробничий лісокомбінат Державного вищого навчального закладу "Національний лісотехнічний університет України" від 11.06.2020 (вх.№8385/20 від 15.06.2020) та додані до неї документи повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строк передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана: 18.06.2020.

Суддя Л. М. Неверовська