ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/440/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків
до Фізичної особи-підприємеця Майбороди Олександра Андрійовича, м. Харків
про стягнення 20973,51 грн.
за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та луганській областях, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ФОП Майборода Олександра Андрійовича, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 19358,35 грн. та пені у розмірі 1615,16 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди №3235-Н від 29.12.2006 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 18.02.2020 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Позивач у судове засідання 18.06.2020 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "за закінченням терміну зберігання".

За змістом п.п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо.

Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

29.12.2006 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі - Регіональне відділення. Орендодавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Майбородою Олександром Андрійовичем (далі - ФОП Майборода О.А., Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди №3235-Н, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення №№1, 2, 3, 4 на другому поверсі 2-х поверхової будівлі учбово-виробничих майстерень (інв. №10310001) (далі - Майно), загальною площею 705,8 кв.м., розміщене за адресою: м. Харків, бульвар Івана Каркача, 26, що знаходиться на балансі Центру професійно-технічної освіти №1 м. Харкова (далі - Балансоутримувач). Вартість майна визначена згідно незалежною оцінкою станом на 31.07.2006 і становить 529300,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення виробництва меблів.

Згідно п. 10.1 договору, його укладено строком на 11 місяців та діє з 29.12.2006 до 28.11.2007 включно.

29.121.2006 між сторонами був підписаний акт приймання-передачі орендованого майна, за яким позивач передав, а відповідач прийняв орендоване майно.

Сторонами неодноразово продовжувалася дія означеного договору шляхом підписання додаткових угод, а саме: №3 від 13.05.2008, №4 від 31.12.2008, №5 від 17.10.2009, №6 від 17.08.2010, №8 від 08.11.2011, №9 від 30.07.2012, №10 від 06.06.2013, №12 від 21.07.2014, №14 від 18.06.2015, №15 від 28.04.2016,№16 від 01.11.2017, №18 від 25.09.2018, №19 від 18.10.2018.

Так, відповідно до додаткової угоди №19 від 18.10.2018, строк дії договору оренди №3235-Н від 29.12.2006 було продовжено до 27.10.2019.

Додатковою угодою №13 від 18.06.2015, було внесено зміни до п.1.1 договору, відповідно до яких: " 1.1. Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення №№1, 2, 4, частина кім. №3 на другому поверсі 2-х поверхової будівлі учбово-виробничих майстерень (інв. №10310001), (далі - Майно), загальною площею 575,80 кв.м.".

У зв`язку з укладенням додаткової угоди №13 від 18.06.2015 сторонами було складено акт приймання-передачі вказаного орендованого майна.

Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди №17 від 15.05.2018) передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку (з урахуванням індексу інфляції за грудень 2017 року) - грудень 2017 року) - 5596,00 грн.

Відповідно до п.3.3 договору орендна плата перераховується щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, з 01.01.2007, відповідно до вимог діючої Методики, у наступному порядку:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Крім того, п.5.6 договору передбачено, що Орендар зобов`язаний щомісячно, до 12 числа місяця наступного за звітним, надавати Орендодавцю інформацію про перерахування орендної плати до Державного бюджету (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку, засвідчену підписом приватного підприємця). Приватний підприємець несе персональну відповідальність за подання звітності про перерахунки до бюджету орендної плати, (п.5.2 договору).

Відповідно до п.5.7 договору, Орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахування нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. (абз. 3 п.2.5 договору)

27.10.2019 договір оренди №3235-Н від 29.12.2006 було припинено внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

На виконання абз. 3 п.2.5 договору, Орендарем за актом приймання-повернення від 27.10.2019 було повернуто майно Балансоутримувачу.

Між тим, у п.10.4 договору сторони погодили, що умови договору зберігають силу протягом всього терміну договору.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що зобов`язання по сплаті орендної плати Відповідач всупереч ч. 3 ст. 18, ч. 1 ст. 19 Закону про оренду та п.п. 3.3, 5.2, 5.6 Договору, належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість з орендної плати за період з січня 2019 року по 27 жовтня 2019 року (до дати підписання акта приймання-передавання), у розмірі 19358,35 грн. При цьому вказує на те, що умовами абз. 1, 4 п.3.7 договору оренди №3235-Н від 29.12.2006 передбачено, що зобов`язання Орендаря забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі не менше, ніж орендна плата за 3 місяці відповідно до розрахунку базового місяця. Завдаток, що становить 10668,18 грн. вноситься Орендарем безпосередньо до Державного бюджету на протязі 20 днів з дати підписання договору. Однак, за весь період дії договору оренди Орендарем сума завдатку так і не була сплачена, що підтверджується актом звірки за договором оренди №3235-Н від 29.12.2006.

Умовами п.3.5 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 31.12.2008) встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету та Балансоутрмувачу у визначеному п.3.3 договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку з фактичною наявністю у Відповідача заборгованості з орендної плати, Регіональним відділенням в порядку п.3.5 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 31.12.2008) була нарахована пеня за період з 03.10.2019 по 23.01.2020 (включно) у розмірі 1615,16 грн.

Таким чином, станом на 23.01.2020 загальна заборгованість перед державним бюджетом становить 20973,51 грн.

Своєю чергою, Регіональним відділенням 28.01.2020 на адресу Відповідача було направлено лист №20-03-02-00578 від 27.01.2020 з вимогою про сплату заборгованості з орендної плати у сумі 19358,35 грн. та 1615,16 грн. пені станом на 23.01.2020, що виникла внаслідок неналежного виконання умов договору оренди №3235-Н від 29.12.2006 в частині несвоєчасного внесення орендної плати до Державного бюджету України.

Станом на момент подання позову відповіді від Відповідача не отримано, заборгованість залишається несплаченою.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Вимогами статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору - ст. 611 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до с. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу на спростування наявної заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 19358,35 грн. є обґрунтованими, такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п.3.5 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 31.12.2008) встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету та Балансоутрмувачу у визначеному п.3.3 договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", суд дійшов висновку, що він є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету (р/р НОМЕР_3, отримувач УК Індустрі/мХар Індустріал/22080300, МФО 899998, код ЄДРПОУ ГУДКСУ 37999701, Казначейство України (ЕАП) - заборгованість з орендної плати у розмірі 19358,35 грн. та пеню у розмірі 1615,16 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майбороди Олександра Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, м. Театральний, 1, , р/р НОМЕР_2 , МФО 820172, ДКС України) - 2102,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, м. Театральний, 1, ).

Відповідач - ФОП Майборода Олександр Андрійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення підписано 18 червня 2020 року.

Суддя О.В. Погорелова