Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/223/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача-1: Сачок Д.В., розпорядження №340 від 02.06.2020,

від позивача-2: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

прокурор: Слівінський О.О., посвідчення №048138 від 04.10.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: 1) Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир),

2) Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області

(смт Ємільчине, Житомирська область),

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна

компанія" (с.Симони, Ємільчинський район, Житомирська область),

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Новоград-Волинська місцева прокуратура звернулась до Господарського суду Житомирської області в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації та Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" про:

1) розірвання договору оренди земельної ділянки від 07.10.2011 за кадастровим номером :03:000:0100 загальною площею 64,00га, у тому числі:

- площа першочергової розробки земельної ділянки - 15,8233га (в тому числі болота - 0,2060га, пасовища - 15,6173га);

- площа другої черги розробки - 48,1767га (в тому числі болота - 0,5940га, кам`янисті місця - 2,8599га, під господарськими шляхами і прогонами - 1,6427га, пасовища - 43,0801га), укладеного між Ємільчинською районною державною адміністрацією та ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області;

2) зобов`язання ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" повернути державі в особі Ємільчинської районної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0100 загальною площею 64,00га за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області, яка перебувала в оренді у підприємства згідно договору оренди земельної ділянки від 07.10.2011.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 18.05.2020. Однак вказане судове засідання не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Кравець С.Г. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 20.05.2020 підготовче засідання призначено на 05.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/223/20 до судового розгляду по суті на 19.06.2020.

Прокурор у судовому засіданні 19.06.2020 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. В обґрунтування підстав для звернення з даним позовом прокурор посилається на невикористання відповідачем протягом тривалого часу земельної ділянки відповідно до умов договору, що залишилося поза увагою Житомирської обласної державної адміністрації, як розпорядника земель та Ємільчинської районної державної адміністрації, як сторони договору оренди, що свідчить про бездіяльність останніх. Також зазначив, що вказані органи не вживали заходів щодо розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, що і стало підставою звернення прокурора в інтересах позивачів з даним позовом до суду. Зазначив, що несплата відповідачем орендних платежів з травня 2018 року, є підставою для розірвання договору, а земельна ділянка підлягає поверненню орендодавцю.

Представник позивача-1 в судовому засіданні 19.06.2020 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити з підстав, викладених у поясненнях №2249/2-20/45 від 21.04.2020 (а.с.75-78). Зазначила, що у Житомирській обласній державній адміністрації відсутній реєстр договорів оренди землі, а також відсутні контролюючі функції щодо перевірки використання спірної земельної ділянки та сплати відповідачем орендних платежів за договором оренди землі від 07.10.2011 року. Посилаючись на наведене представник вказала, що Житомирській обласній державній адміністрації не було відомо про порушення відповідачем умов вказаного договору, у зв`язку з чим, позивачем-1 не заявлявся відповідний позов до суду.

Позивач-2 в судове засідання 19.06.2020 повноважного представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На електронну адресу Господарського суду Житомирської області 18.06.2020 від Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області надійшло клопотання №540 від 15.06.2020 про розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами (а.с.175).

Відповідач повноважного представника в судове засідання 19.06.2020 не направив, письмового відзиву на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. На адресу Господарського суду Житомирської області 19.06.2020 повернулась ухвала суду від 05.06.2020, яка надсилалась на адресу ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія", а саме: 11257, Житомирська область, Ємільчинський район, с.Симони, вул.Незалежності, 3, з відміткою поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.176-180).

Суд враховує, що якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"). Аналогічні приписи містить п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, відповідно до яких днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ 05.06.2020 було розмішено оголошення про призначення розгляду по суті справи №906/223/20 на 19.06.2020 о 14:00 (а.с.173).

Окрім того, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у рішенні від 03.04.2008р у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-1, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2011 року, на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №301 від 31.08.2011, між Ємільчинською районною державною адміністрацією та ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" укладено Договір оренди землі (далі Договір) (а.с.19-22).

Відповідно до п.1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку під промислову розробку Симонівського-3 родовища гранітів, яка знаходиться на території Симонівської сільської ради за межами с.Симони Ємільчинського районну Житомирської області.

В оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :03:000:0100, загальною площею 64,0га, у тому числі - площа першочергової розробки земельної ділянки - 15,8233га (в т.ч. болота - 0,2060га, пасовища - 15,6173га) до 31.12.2025 року, та площа другої черги розробки - 48,1767га (в т.ч. болота - 0,5940га, кам`янисті місця - 2,8599га, під господарськими шляхами і прогонами - 1,6427га, пасовища - 43,0801га) з 01.01.2026 року до 21.07.2029 року (п.2 Договору).

Згідно з пункту 8 зазначеного Договору оренди землі, договір укладено на земельну ділянку першочергової розробки площею 15,8233га терміном до 31.12.2025 року, та на земельну ділянку другої черги розробки площею 48,1767га терміном з 01.01.2026 року до 21.07.2029 року (на час дії спеціального дозволу на користування надрами).

Відповідно до пункту 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: за користування земельною ділянкою першої черги розробки площею 15,8233га до кінця 2011 року в розмірі 6% нормативної грошової оцінки, що становить 175 353,84грн З 01.01.2012 року - 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 204 579,48грн в рік. Орендна плата за користування земельною ділянкою другої черги розробки площею 48,1767га до початку її розробки, сплачується в розмірі 5% від середньої вартості ріллі по області (7 819,84грн.), що становить 391,0 грн. за 1 га., або 18 837,0 грн. у рік.

Пунктом 10 Договору встановлено, що орендна плата підлягає щорічній індексації в залежності від рівня інфляції, про що складається додаткова угода.

Орендна плата за земельну ділянку сплачується щомісячно (рівними частинами річної орендної плати) на рахунок Симонівської сільської ради не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця (п.11 Договору).

Згідно з пунктом 15 Договору, земельна ділянка передається в оренду для промислової розробки гранітного кар`єру та обслуговування виробничих процесів.

Пунктом 20 Договору передбачено, що передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Згідно з п.22 Договору, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, відповідно проекту рекультивації даної ділянки.

Відповідно до п.28 Договору, орендодавець має право, серед іншого, вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди, дотримання екологічної безпеки землекористування, додержання державних стандартів, норм і правил, в тому числі місцевих правил забудови населених пунктів, дотримання режиму санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель, та територій які особливо охороняються, своєчасного внесення орендної плати.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (п.38 Договору).

Пунктом 39 Договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є - не виконання обов`язків орендаря, та вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.41 Договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Згідно з пунктом 43 Договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

07.10.2011 Ємільчинською районною державною адміністрацією земельну ділянку загальною площею 64,0га, яка є предметом договору оренди землі від 07.10.2011, було передано ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія", що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки підписаним представниками сторін (а.с.25).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №10-6-0.47-3888/2-19 від 14.06.2019, Договір оренди землі від 07.10.2011 зареєстрований в управлінні Держкомзему у Ємільчинському районі Житомирської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07.10.2011 року за №00158 (а.с.30).

21.01.2020 на запит Новоград-Волинської місцевої прокуратури, Головне управління ДПС у Житомирській області повідомило, що за період 2017-2018 ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" подало декларації з плати за землю, в яких відображено земельна ділянки загальною площею 64,00га за договором оренди від 07.10.2011; відповідно до даних поданих в декларації за землю задекларовано та сплачено орендної плати за землю за 2017 рік в сумі 339,2тис.грн., за січень-травень 2018 року - 141,4тис.грн; за 2019 рік ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" податкову звітність по орендній платі за землю не подано у зв`язку з чим нараховано штрафну санкцію в розмірі 1,02тис.грн, яка набула статусу податкового боргу (а.с. 31).

Згідно з актом №1 від 05.05.2020 Ємільчинською селищною радою проведено обстеження земельної ділянки загальною площею 64,0га кадастровий номер :03:000:0100 та встановлено, що на час обстеження вищевказана земельна ділянка ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" не використовується; інформація щодо періоду невикористання даної земельної ділянки орендарем в Ємільчинській селищній раді відсутня (а.с.125).

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору в частині сплати орендної плати за період з травня 2018 по лютий 2020, що за змістом позовної заяви є порушенням істотних умов договору, прокурором в інтересах позивачів заявлено вимоги про розірвання укладеного між Ємільчинською районною державною адміністрацією та ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" договору оренди землі від 07.10.2011 за кадастровим номером :03:000:0100 загальною площею 64,00га, розташованої за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області та зобов`язання ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" повернути державі в особі Ємільчинської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, господарський суд зазначає, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 3,4 ст.23 Закон України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У кожній окремій справі, суд зобов`язаний з`ясувати, що мається на увазі під "виключним випадком" для представництва інтересів держави у суді прокурором і чи є таким випадком ситуація у справі.

Господарський суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Даний позов пред`являється прокуратурою з метою припинення нераціонального використання земельної ділянки, яке призвело до того, що орендована земельна ділянка заросла травою та чагарниками, а суспільним інтересом поданого позову є розірвання договору оренди з метою передачі у подальшому цієї ділянки суб`єкту господарювання, який отримає право на користування надрами, зможе забезпечити роботу гірничо-видобувного підприємства, збільшить надходження податків до місцевого бюджету та підприємницька діяльність якого буде спрямована на поліпшення соціально-економічного становища району.

Господарським судом враховано, що підставою для представництва прокурором інтересів держави у господарському суді стала, зокрема, і бездіяльність позивачів, оскільки останні належним чином не здійснюють захист інтересів держави у вигляді звернення до суду з позовними вимогами щодо розірвання спірного договору та повернення земельної ділянки.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що нездійснення службовими особами позивачів дій, які вони повинні були та могли здійснити, а також відсутність обґрунтованих пояснень щодо своєї бездіяльності свідчить про неналежне виконання позивачами своїх повноважень.

Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноважених суб`єктів владних повноважень, тобто нездійснення захисту інтересів держави, та відсутність наміру здійснювати такі дії в майбутньому.

Окрім того, варто зауважити, що в матеріалах справи наявні повідомлення Новоград-Волинської місцевої прокуратури №35-84-596вих20 від 04.02.2020 та №35-84-602вих 20 від 04.02.2020, адресовані позивачам, якими останніх поінформовано про намір прокурора звернутися до суду з відповідним позовом.

Таким чином, прокуратурою виконано передбачені чинним законодавством вимоги та належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в господарському суді.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Підпунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України, визначено, що однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Згідно з ст.627 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди землі від 07.10.2011.

Згідно зі ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно з ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із статтею 638 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі статтею 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладання та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно з ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України зазначено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: за користування земельною ділянкою першої черги розробки площею 15,8233га до кінця 2011 року в розмірі 6% нормативної грошової оцінки, що становить 175 353,84грн з 01.01.2012 року - 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 204 579,48грн в рік. Орендна плата за користування земельною ділянкою другої черги розробки площею 48,1767га до початку її розробки, сплачується в розмірі 5% від середньої вартості ріллі по області (7 819,84грн), що становить 391,0грн за 1 га, або 18 837,0грн у рік.

Пунктом 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується щомісячно (рівними частинами річної орендної плати) на рахунок Симонівської сільської ради не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п."в" ч.1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати (п."д" ч.1 ст.141 Земельного кодексу України).

В порушення вищевказаних вимог законодавства ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія", як орендар, обов`язку щодо сплати орендної плати за договором оренди землі від 07.10.2011 у повному обсязі не виконало, внаслідок чого за період з травня 2018 по даний час виникла заборгованість із виплати орендної плати. В добровільному порядку ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" заборгованість по орендній платі не сплатило.

Крім того, відповідно до ст.ст. 24 та 25 Закону "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар земельної ділянки зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

За змістом ч.1 ст.32 цього ж Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За приписами частини 1 статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Також, за приписами ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Суд зауважує, що відповідно до аналізу статей 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі та строки. Разом з тим, доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

З урахуванням викладених вище норм законодавства, у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення умов договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору.

При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 925/549/17.

Так, умовами укладеного між сторонами договору оренди зелі від 07.10.2011, встановлено, що відповідно до пункту 9 договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: за користування земельною ділянкою першої черги розробки площею 15,8233 га до кінця 2011 року в розмірі 6 % нормативної грошової оцінки, що становить 175 353,84грн З 01.01.2012 року - 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 204 579,48грн в рік. Орендна плата за користування земельною ділянкою другої черги розробки площею 48,1767 га до початку її розробки, сплачується в розмірі 5% від середньої вартості ріллі по області (7 819,84грн.), що становить 391,0 грн. за 1 га., або 18 837,0 грн. у рік.

Пунктом 11 договору оренди землі передбачено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується щомісячно (рівними частинами річної орендної плати) на рахунок Симонівської сільської ради не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця.

Відповідно до довідки Ємільчинської селищної ради №468 від 22.04.2020, ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" було сплачено до бюджету Ємільчинської селищної об`єднаної територіальної громади орендної плати за землю у 2018 році 141 402,10грн, в тому числі 28 280,42 за грудень 2017, 28 280,42грн за січень 2018, 28 280,42грн за лютий 2018 та 56 560.84грн за березень, квітень 2018. З травня місяця 2018 року по даний час надходжень до бюджету за спірним договором не було (а.с.37). Дані обставини також підтверджуються повідомленням Головного управління ДПС у Житомирській області від 21.01.2020 №1103/5/06-30/54-06 (а.с.31).

Станом на момент вирішення спору матеріали справи не містять доказів сплати орендних платежів з травня 2018 по даний час.

Матеріалами справи підтверджується, що порушення відповідачем зобов`язань за договором у вигляді несплати орендної плати є систематичним та істотним порушенням.

Крім того, умовами п.15 Договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для промислової розробки гранітного кар`єру та обслуговування виробничих процесів, а п.31 договору сторонами погоджено, орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки у строки встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому порядку.

Судом встановлено, що 21.07.2009 ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" було надано спеціальний дозвіл на користування надрами №4993, видобування корисних копалин (промислова розробка) родовища Симонівське 3 на 20 (двадцять) років, терміном дії до 21.07.2029 (а.с.41-42).

Наказом Держгеонадра України №216 від 27 червня 2018 року дію дозволу №4993 зупинено у зв`язку з невиконанням припису щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування та надано ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" 30 календарних днів на усунення порушень.

07.08.2018 Центральним Міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадр України на розгляд комісії з питань надрокористування внесено подання №678-14/06 щодо анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4993 від 21 липня 2009 року, у зв`язку з не усуненням ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" порушень, що призвели до зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до п.22 Порядку №615 від 30.05.2011, затвердженого постановою КМУ "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами", право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбачених Кодексом України про надра, Законами України "Про нафту і газ" та "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Пунктом 23 Порядку №615 встановлено, що право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Відповідно ч. 1 ст. 26 КУпН, право користування надрами припиняється у разі: якщо відпала потреба у користуванні надрами; закінчення встановленого строку користування надрами; припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Згідно із ч.2 ст.26 КУпН, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

У частині 3 цієї є статті КУпН визначено, що законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Отже, право користування надрами припиняється органом, який надав надра в користування, самостійно або в судовому порядку.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05.05.2020 у справі №240/100/19 позов Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами було задоволено та припинено право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4993 від 21 липня 2009 року наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" (а.с.161-167).

Судом враховується, що відповідно до пункту 8 договору, договір укладено на земельну ділянку першочергової розробки площею 13,8233 га терміном до 31.12.2025 року, та на земельну ділянку другої черги розробки площею 48,1767 терміном з 01.01.2026 року до 21.07.2029 року (на час дії спеціального дозволу на користування надрами).

Водночас, як свідчать подані до справи докази, на земельній ділянці, яка є предметом договору оренди землі від 07.10.2011, протягом тривалого часу промислові розробки родовища не проводяться, ділянка заросла травою та частково чагарниками. Зазначена земельна ділянка не використовується, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.06.2019 №10-6-0.47-3888/2-19 (а.с.30).

Таким чином, подальше перебування в оренді такої значної площі земель до 2029 року у відповідача без розробки родовища є прямим порушенням як інтересів орендодавця так і інтересів держави в цілому.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №4993 від 21.07.2009 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія", а також зважаючи на невикористання відповідачем земельної ділянки протягом тривалого часу за цільовим призначенням та систематичну несплату орендних платежів, суд приходить до висновку, що вимога прокурора про розірвання договору оренди землі від 07.10.2011 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розглядаючи вимогу прокурора про повернення земельної ділянки, господарський суд зазначає таке.

Згідно ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.21 договору, після припинення дії договору орендар в десятиденний термін повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, про що складається акт приймання передачі. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно із статтею 96 Земельного кодексу України закріплено обов`язок землекористувачів, до яких належить обов`язок щодо своєчасної сплати земельного податку або орендної плати. Систематична тривала несплата відповідачем орендної плати за договором є підставою для його припинення шляхом розірвання, внаслідок чого земельна ділянка підлягає поверненню позивачу у стані, в якому вона була одержана.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про розірвання договору оренди землі від 07.10.2011, вимогу прокурора про зобов`язання ТОВ "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" повернути державі в особі Ємільчинської районної державної адміністрації земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0100 загальною площею 64,00га за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно з вимогами чинного законодавства, підтвердженими належними та допустимими доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі від 07.10.2011 за кадастровим номером земельної ділянки :03:000:0100 загальною площею 64,00 га, у тому числі: площа першочергової розробки земельної ділянки - 15,8233 га (в тому числі болота - 0,2060 га, пасовища - 15,6173га); площа другої черги розробки - 48,1767га (в тому числі болота - 0,5940га, кам`янисті місця - 2,8599га, під господарськими шляхами і прогонами - 1,6427га, пасовища - 43,0801га), укладений між Ємільчинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області.

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" повернути державі в особі Ємільчинської районної державної адміністрації Житомирської області земельну ділянку за кадастровим номером :03:000:0100 загальною площею 64,00га за межами с.Симони, Ємільчинського району, Житомирської області, яка перебувала в оренді у підприємства згідно договору оренди землі від 07.10.2011.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднана гірничо-видобувна компанія" (11257, Житомирська область, Ємільчинський район, с.Симони, вул. Леніна (Незалежності), буд. 3; ідентифікаційний код 35265552) на користь Прокуратури Житомирської області (10002, м.Житомир, вулиця Святослава Ріхтера, 11, ідентифікаційний код 02909950): 4204,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.06.20

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу-1 (рек. з пов.),

3 - позивачу-2 (рек. з пов.),

4 - відповідачу: 11257, Житомирська обл., Ємільчинський район, село Симони, вул. Леніна, 3 ( рек. з повід.),

5 - Новоград-Волинській місцевій прокуратурі (рек. з пов.),

6 - прокуратурі Житомирської області (рек. з пов).