ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020м. ДніпроСправа № 904/1031/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О.", м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 588609грн., пені в розмірі 97444грн.10коп., 3%річних в розмірі 36569грн.40коп., інфляційної складової в розмірі 85087грн.08коп.

Представники:

від позивача: Ткаченко І.В., ордер серія КС № 733773 від 02.03.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 588609грн., пені в розмірі 97444грн.10коп., 3%річних в розмірі 36569грн.40коп., інфляційної складової в розмірі 85087грн.08коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару згідно з видатковою накладною №17-832 від 18.12.2017, товарно-транспортної накладної №Р17-832 від 18.12.2017 на підставі договору поставки нафтопродуктів №18-12/2017 від 18.12.2017.

Позивач зазначає, що згідно з пунктом 5.2 договору товар мав бути оплачений протягом 15 банківських днів з моменту підписання сторонами документів про передачу товару. Відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до порушення прав позивача.

На підставі пункту 6.2 договору позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 97444грн.10коп. за період з 12.01.2018 по 12.07.2018.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення суму 3%річних в розмірі 36569грн.40коп. за період з 12.01.2018 по 06.02.2020, суму інфляційної складової в розмірі 85087грн.08коп. за січень 2018 - січень 2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання 24.03.2020.

Від позивача 10.03.2020 на адресу суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме витребування у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ТОВ "ТСК "П.М.К.О." належним чином засвідченої копії фінансової звітності ТОВ "ТСК "П.М.К.О." за 2017, 2019 роки.

В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що відповідно до п. 9.17 Статуту ТОВ "Прінт Інжінірінг" до компетенції Генерального директора відноситься розпорядження майном та коштами товариства згідно з цим Статутом. Тож, з метою дослідити інформацію чи була можливість у відповідача оплатити товар на момент укладення договору поставки, у чому Генеральний директор позивача мав пересвідчитись, поставляючи товар відповідачу, та чи зможе на сьогодні відповідач здійснити оплату товару, позивач вбачає за необхідне витребувати у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ТОВ "ТСК "П.М.К.О." фінансову звітність ТОВ "ТСК "П.М.К.О." за 2017 та 2019.

На думку позивача, та обставина, що відповідач на момент укладення договору був не спроможний оплатити товар та не оплатить заборгованість у порядку примусового виконання, надасть можливість ТОВ "Прінт Інжінірінг" притягнути директора товариства до відповідальності за завдані ТОВ "Прінт Інжінірінг" збитки у зв`язку з укладенням договорів та відпуском генеральним директорам ТОВ "Прінт Інжінірінг" товару не перевіреним контрагентам.

Також, за твердженням позивача, інформація у фінансовій звітності ТОВ "ТСК "П.М.К.О." за 2017 та 2019 роки, як доказ, підтвердить чи спростує намір керівника ТОВ "ТСК "П.М.К.О." ухилитись від виконання обов`язку оплатити поставлений товар та/або від виконання судового рішення про стягнення заборгованості за договором поставки.

Позивач повідомив, що з метою отримання доказів, що витребовуються, направляв адвокатські запити до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 24.02.2020 №24.02.РСТ та до ТОВ "ТСК "П.М.К.О." від 24.02.2020 №24.02.РСТ/1, але на час подання до суду клопотання про витребування доказів зазначені запити залишені без відповіді.

З огляду на наведені обставини, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску ним процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів та витребувати відповідні докази.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020 та відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 на усій території України з 12 березня до 3 квітня 2020 було встановлено карантин.

З урахуванням вказаних обставин ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 підготовче засідання було відкладене на 27.04.2020.

На адресу суду 26.03.2020 надійшло клопотання позивача про проведення судового засіданні в режимі відеоконференції. Позивач просить суд забезпечити проведення наступного судового засідання по справі №904/1031/20 в режимі відеоконференції, проведення якої доручити одному з наступних судів: Північний апеляційний господарський суд, Касаційний господарський суд, Господарський суд міста Києва, Шевченківський районний суд міста Києва, Печерський районний суд міста Києва.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" задоволено. Судове засідання у справі №904/1031/20, призначене на 27.04.2020 о 15:00год., ухвалено проводити в режимі відеоконференції із Північним апеляційним господарським судом.

Постановою Кабінету Міністрів України №291 від 22.04.2020 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" строк дії всіх карантинних обмежень, установлених постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19" (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України №262 від 08.04.2020), було подовжено до 11.05.2020. Пунктом 4 розділу 10 Господарського процесуального кодексу України передбачено продовження процесуальних строків на час карантину.

Ухвалою суду від 27.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 26.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів (а саме витребування у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та ТОВ "ТСК "П.М.К.О." належним чином засвідченої копії фінансової звітності ТОВ "ТСК "П.М.К.О." за 2017, 2019 роки). Також вказаною ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2020. Задоволено клопотання позивача, вирішено судове засідання від 22.06.2020 проводити у режимі відоконференції із Північним апеляційним господарським судом.

У судове засідання від 22.06.2020 представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020, від 24.03.2020, від 27.04.2020, та від 26.05.2020, направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.

Поштова кореспонденція з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2020, від 27.04.2020, від 26.05.2020 повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом..

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 49005, м. Дніпро, пров. Біологічний, 2А.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Перелік обставин, які є предметом доказування у справі:

- укладення між сторонами договору поставки нафтопродуктів №18-12/4/2017 від 18.12.2017;

- факт поставки товару згідно видаткової накладної №17-832 від 18.12.2017;

- строк оплати товару, поставленого за видатковою накладною №17-832 від 18.12.2017;

- визначення розміру заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною №17-832 від 18.12.2017;

- наявність підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційної складової за порушення грошового зобов`язання;

- визначення розміру пені, 3% річних та інфляційної складової, які підлягають стягненню з відповідача.

18.12.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." (далі покупець) укладений договір поставки нафтопродуктів №18-12/4/2017 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця нафтопродукти паливо для реактивних двигунів ТС-1 (далі товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно пункту 3.1 договору перехід права власності на товар відбувається після підписання сторонами відповідних видаткових накладних.

Пунктом 4.2 договору визначено, що загальна сума даного договору складає 588609грн.00коп.

Положеннями пункту 5.2 договору передбачено, що покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 15 банківських днів з моменту підписання сторонами документів про передачу товару.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що покупець несе відповідальність за порушення строків оплати товару у випадках поставки партії товару, щодо якої не здійснено або здійснено не в повному обсязі розрахунки, і на вимогу постачальника сплачує штраф у розмірі 1% від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 9.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення його печатками сторін і діє до 31.01.2018. В частині оплати договір діє до повного виконання зобов`язань за договором.

Договір поставки нафтопродуктів №18-12/4/2017 від 18.12.2017 підписаний та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Наведене свідчить про укладення між сторонами договору поставки нафтопродуктів №18-12/4/2017 від 18.12.2017.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 588609грн., що підтверджується видатковою накладною №17-832 від 18.12.2017. Вказана накладна підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї. В матеріалах справи також наявна товарно транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) №Р17-832 від 18.12.2017, підписана та скріплена печатками сторін.

З огляду на положення пункту 5.2 договору відповідач був зобов`язаний сплатити товар, отриманий згідно видаткової накладної №17-832 від 18.12.2017, в строк до 11.01.2018 (включно).

Докази оплати відповідачем товару на суму 588609грн. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на теперішній час заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" за договором поставки нафтопродуктів №18-12/4/2017 від 18.12.2017 становить 588609грн.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 588609грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 6.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 12.01.2018 по 12.07.2018 в розмірі 97444грн.10коп.

Як вбачається з пункту 6.2 договору, мова йдеться про відповідальність у вигляді штрафу, при цьому з механізму нарахування вбачається, що сторони мали на увазі саме пеню.

За результатом зробленого судом розрахунку пеня через несплату суми боргу в розмірі 588609грн. за з 12.01.2018 по 12.07.2018 становила суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 97444грн.10коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат у розмірі 85087грн.08коп. за період з січня 2018 по січень 2020 та 3% річних в розмірі 36569грн.40коп. за період з 12.01.2018 по 06.02.2020.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 36569грн.40коп.

За результатом зробленого судом розрахунку, судом встановлено, що позивачем неправильно визначив період нарахування інфляційної складової.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, належний період нарахування інфляційної складової становить лютий 2018 січень 2020. За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає інфляційна складова у розмірі 75130грн.98коп. за період лютий 2018 січень 2020.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." про стягнення суми боргу в розмірі 588609грн., пені в розмірі 97444грн.10коп., 3%річних в розмірі 36569грн.40коп., інфляційної складової в розмірі 85087грн.08коп. задовольнити частково. У задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 9956грн.10коп. слід відмовити.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у сумі 11966грн.30коп. покладаються на відповідача.

Керуючись положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 118, 119, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." про стягнення суми боргу в розмірі 588609грн., пені в розмірі 97444грн.10коп., 3%річних в розмірі 36569грн.40коп., інфляційної складової в розмірі 85087грн.08коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісна компанія "П.М.К.О." (ідентифікаційний код: 39799851; місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, провулок Біологічний, буд. 2А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (ідентифікаційний код: 34880036; місцезнаходження: 04211, м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, буд. 2-Д, прим. 707) суму боргу в розмірі 588609грн., пеню в розмірі 97444грн.10коп., 3% річних в розмірі 36569грн.40коп., інфляційну складову в розмірі 75130грн.98коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11966грн.30коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційної складової в розмірі 9956грн.10коп.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні 22.06.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.06.2020.

Суддя Р.Г. Новікова