ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Справа№ 910/10436/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Білоус О.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 16.06.2020,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 (повний текст складено 06.02.2020)

у справі №910/10436/18 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра»

до 1. Київської міської ради;

2. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вагра» (далі, позивач або Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням клопотання про уточнення змісту позовних вимог від 16.08.2018) до Київської міської ради (далі, відповідач-1 або КМР) та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, відповідач-2 або Департамент) про зобов`язання Департаменту у місячний термін з дня набрання законної сили рішення суду підготувати відповідний проект рішення «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва», зобов`язання Київської міської ради включити до порядку денного проект рішення щодо питання «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва», зобов`язання Київської міської ради розглянути проект рішення щодо питання «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після набуття права власності на будівлю за наведеною вище адресою, до позивача відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України перейшло право користування земельною ділянкою, на якій ця будівля розташована, що надає позивачу переважне право на отримання цієї земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів відповідно до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України.

Проте, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, позивач має право отримати в користування земельну ділянку на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва лише за результатами аукціону у порядку, передбаченому статтями 134, 135 Земельного кодексу України.

У свою чергу відповідачі, всупереч вказаним висновкам суду касаційної інстанції, перешкоджають позивачу в реалізації ним такого права, що підтверджується листом Департаменту від 24.05.2018 №0, яким повідомлено позивача про неможливість продажу на земельних торгах права оренди на земельну ділянку по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві в силу положень статті 134 Земельного кодексу України.

Історія справи, короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у справі №910/10436/18, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказані судові рішення, суди із посиланням на висновки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, встановили, що відповідач-2 обґрунтовано відмовив позивачу щодо продажу земельної ділянки чи права оренди на земельних торгах, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «Вагра».

Також судами зазначено, що у даному випадку продаж права оренди земельної ділянки по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві на земельних торгах неможливий без її поділу. У свою чергу, поділ земельної ділянки, без зміни її цільового призначення, здійснюється за технічною документацією. Оскільки позивачем не надано доказів щодо виготовлення та затвердження відповідної технічної документації, правових підстав для задоволення позову немає.

Не погодившись із вказаними судовими рішення, Товариство подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/10436/18 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/10436/18 скасовано, справу №910/10436/18 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, колегія суддів касаційного господарського суду зазначила наступне:

- вимога ТОВ «Вагра» до відповідачів полягає у зобов`язанні вчинити дії щодо продажу права оренди земельної ділянки за наведеною адресою на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському р-ні м. Києва;

- суди попередніх інстанцій при вирішенні справи, покладаючи в основу судових рішень висновок про можливість продажу права оренди на спірну земельну ділянку на земельних торгах у разі виготовлення відповідної технічної документації та поділу земельної ділянки загальною площею 0,1521 га (зміни її меж, цільового призначення), належним чином не встановили та в рішеннях не зазначили обставин наявності загалом можливості поділу цієї земельної ділянки та реалізації продажу права оренди земельної ділянки за наведеною адресою на земельних торгах (аукціоні) з огляду на фактичне розташування належного позивачу нерухомого майна згідно з кадастровим планом спірної земельної ділянки, який наявний у матеріалах справи;

- зосередившись на обставинах, встановлених наведеним вище рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, щодо, зокрема, визнання незаконним і скасування рішення Київської міськради від 23.10.2013 №419/9907, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі в довгострокову оренду ТОВ «Вагра» земельної ділянки площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку по вул. Волгоградській, 25, суди попередніх інстанцій у справі, яка розглядається, взагалі не встановили обставин чинності чи навпаки рішення Київської міськради від 23.10.2013 № 419/9907 з огляду на те, що у межах цієї ж справи № 910/4528/15-г Господарським судом міста Києва 18.09.2017 ухвалено рішення, яким задоволено заяву ТОВ «Вагра» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення цього ж суду від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г, це рішення скасовано в частині задоволених позовних вимог та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог прокурора відмовлено;

- поза увагою та без належної правової оцінки суду апеляційної інстанції залишилася та обставина, що постановами Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №910/4528/15-г скасовано ухвали Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами фізичних осіб, які не брали участі у справі, на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г; зазначену справу передано на розгляд до Північного апеляційного господарського суду для з`ясування питання про доведення заявниками апеляційної скарги того, що оскаржуване ними судове рішення прийнято про їх права, інтереси та (або) обов`язки, і зважаючи на встановлені обставини, прийняти відповідне рішення згідно з положеннями Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). У подальшому ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 фізичним особам поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі № 910/4528/15-г; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду.

Ураховуючи наведене, суд касаційної інстанції наголосив, що встановлення зазначених вище обставин має значення для надання правової кваліфікації спірнім правовідносинам сторін з огляду на підстави позовних вимог у справі, яка розглядається, та правильного її вирішення.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18 (суддя Нечай О.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд, враховуючи той факт, що за приписами чинного законодавства у орендаря виникає право оренди земельної ділянки після укладення договору оренди на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування, а рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва», визнано незаконним та скасовано у межах господарської справи №910/4528/15-г, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ТОВ «Вагра» у даній справі.

Також, на думку суду, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача-2 підготувати відповідний проект рішення, а відповідача-1 включити до порядку денного та розглянути проект рішення щодо питання «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва» не є ефективним та не відновить порушеного права позивача, оскільки його право не порушено через відсутність відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду.

Крім того, судом взято до уваги, що Договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100 також визнано недійсним у межах справи №910/4528/15-г, у якій також визнано відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, що також свідчить про безпідставність позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 26.02.2020 (про що свідчить відбиток вхідного штемпеля Господарського суду міста Києва) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вагра» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до наступного:

- відповідно до висновків, наведених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, отримання в оренду спірної земельної ділянки позивачем можливо лише у порядку, визначеному положеннями статей 134, 135 Земельного кодексу України, тобто за процедурою проведення земельних торгів;

- у 2006 році за замовленням Товариства було встановлено зовнішні межі спірної земельної ділянки та визначено площу земельної ділянки кадастровий номер :72:215:0116 по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві 0,1521 га. На думку скаржника, враховуючи зміст частини 1 статті 123 та частини 4 статті 136 Земельного кодексу України, оскільки площа земельної ділянки є визначеною, а її цільове призначення не змінюється, у відповідачів немає жодної правової підстави для відмови у підготовці лоту для проведення земельних торгів на отримання права оренди спірної земельної ділянки. При цьому, єдиним ефективним правовим засобом захисту інтересів Товариства, враховуючи ухилення відповідачів від підготовки відповідного проекту рішення та включення його до порядку денного і розгляду, є саме судовий захист;

- спірна земельна ділянка має площу всього 15 соток, а будівля, належна позивачу на праві власності, розміщена практично посередині земельної ділянки, що підтверджується кадастровим планом з розташування будівлі. Тобто, на думку позивача, фактичний поділ земельної ділянки з кадастровим номером :72:215:0116 є неможливим.

09.06.2020 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення щодо належної підсудності спору у даній справі, у яких позивач зазначив, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.07.2018 у справі №826/10051/18 позивачу було відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено, що розгляд спору має здійснюватись за правилами, встановленими нормами Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Представники відповідачів письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, що у відповідності до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» у справі №910/10436/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18; призначено до розгляду апеляційну скаргу на 14.04.2020.

Враховуючи постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 №215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), продовження запровадженого карантину в Україні через спалах у світі коронавірусу COVID-19 до 24 квітня 2020 року та запровадження режиму надзвичайної ситуації на всій території України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2020, з метою захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням наведених рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 14.04.2020, не відбудеться, а про наступну дату судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою суду після закінчення карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року №291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 та продовжено запроваджений карантин до 11.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 призначити до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18 на 02.06.2020.

У судове засідання, призначене на 02.06.2020, з`явилися представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2, які надали свої пояснення по суті спору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 оголошено перерву у справі №910/10436/18 до 16.06.2020.

У судовому засіданні 16.06.2020 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання, призначене на 16.06.2020, з`явилися представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Представники відповідачів заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

10.11.2004 ТОВ «Вагра» на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку набуло у власність майно - одноповерховий нежилий будинок загальною площею 279,20 кв. м (літ. «А»), який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Волгоградська, 25. Право власності позивача на це майно зареєстровано у встановленому законом порядку 07.11.2013, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.11.2013 № 13447255.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 «Про передачу ТОВ «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Вагра» та передано у довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

У подальшому 13.03.2014 між Київською міською радою (орендодавець) і ТОВ «Вагра» (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1100.

Вважаючи незаконним рішення КМР від 23.10.2013 №419/9907 та укладений на його підставі Договір оренди, заступник прокурора міста Києва у лютому 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом у межах справи №910/4528/15-г до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 року №419/9907 «Про передачу ТОВ «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва»; визнання недійсним Договору оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 року за № МЗК-1-00195, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі №1100; визнання відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3 427 588,16 грн на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Позов прокурора у справі №910/4528/15-г було обґрунтовано тим, що рішення Київської міської ради «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва» від 23.10.2013 № 419/9907 прийнято з порушенням норм статей 124, 134, 135 Земельного кодексу України, що тягне за собою наслідком його незаконність та недійсність договору оренди земельної ділянки, укладеного на підставі зазначеного рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г частково задоволено позов Заступника прокурора міста Києва та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладений між Київською міськрадою і ТОВ «Вагра», визнано відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) по вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі м. Києва. У задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення Київської міськради від 23.10.2013 № 419/9907 відмовлено.

05.11.2015 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами, в якій заявник просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г в частині задоволення позовних вимог: про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1100, зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за № МЗК-1-00195 та визнання відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий № :72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Заява була обґрунтована тим, що судове рішення - постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 у справі № 826/8679/14, якою визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Вагра» земельної ділянки для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва» від 23 жовтня 2013 року №419/9907, та на яку посилався суд першої інстанції при ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г, було скасоване ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.10.2015 у справі № 826/8679/14 та закрито провадження у справі №826/8679/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2016 зупинено розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду заяви про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами, поданої Заступником прокурора міста Києва.

За наслідками розгляду заяви прокурора про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами, рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 зазначену заяву прокурора задоволено, рішення цього ж суду від 20.04.2015 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов прокурора задоволено в повному обсязі. Визнано незаконним і скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га по вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою і ТОВ «Вагра», визнано відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) вартістю 3 427 588,16 грн по вул. Волгоградській, 25, у Солом`янському районі м. Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г скасовано. Заяву виконуючого обов`язки прокурора міста Києва про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 за нововиявленими обставинами в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4528/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 у справі № 910/4528/15-г залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г заяву заступника Генерального прокурора задоволено повністю, скасовано постанову Вищого господарського суду України від 12.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г залишено в силі.

Касаційного господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г дійшов висновку, що в першу чергу ТОВ «Вагра» у своєму клопотанні про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 22.02.2013, а в другу чергу Київська міська рада в рішенні від 23.10.2013 №419/9907, незаконно об`єднали в одне ціле земельну ділянку для нового будівництва та земельну ділянку для обслуговування та експлуатації житлового будинку по вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на них мало відбуватися в різному порядку.

Водночас, у постанові суду касаційної інстанції зауважено, що отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної відповідачу будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статей 134, 135 Земельного кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/4528/15-г заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1100, зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195 та визнання відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий №:72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, задоволено повністю, скасовано рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г в частині задоволення позовних вимог: про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1100, зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195 та визнання відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий № :72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено в частині позовних вимог: про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 13.03.2014, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1100, зареєстрованого Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195 та визнання відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий №:72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Не погодившись із прийнятим 18.09.2017 рішенням суду, заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/4528/15-г, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задоволено. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/4528/15-г. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2020 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі №910/4528/15-г без змін.

Також колегією суддів встановлено, що не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у даній справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просили оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г.

Також, не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у даній справі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернулися до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просять оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви Виконуючого обов`язки прокурора міста Києва про перегляд рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі №910/4528/15-г за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , апеляційні скарги повернуто заявникам.

Постановами Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 ухвали Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2018 у справі №910/4528/15-г скасовано, справу передано на розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, оскільки оскаржуваним судовим рішенням права вказаних осіб не порушені, питання про їх права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, а відтак у даному випадку не існує правового зв`язку між скаржниками і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2020 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у справі №910/4528/15-г залишено без змін.

Як зазначає позивач у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Вагра» звернулося до Київської міської ради із клопотанням про продаж на земельних торгах (аукціоні) права оренди на земельну ділянку по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі міста Києва, для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку.

При цьому, позивач посилається на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, та зазначає, що хоча право користування земельною ділянкою й перейшло до позивача після набуття ним права власності на будівлю за наведеною вище адресою в силу положень статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, що надає позивачу переважне право на отримання цієї земельної ділянки в оренду без проведення земельних торгів відповідно до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України, проте, згідно висновків касаційного суду у вказаній справі, позивач має право отримати в користування земельну ділянку на вул. Волгоградська, 25 у Солом`янському районі м. Києва лише за результатами аукціону у порядку, передбаченому статтями 134, 135 Земельного кодексу України.

У свою чергу відповідачі, всупереч вказаним висновкам суду касаційної інстанції, перешкоджають позивачу в реалізації ним такого права, що підтверджується листом Департаменту від 24.05.2018 №0, яким повідомлено позивача з посиланням на положення статті 134 Земельного кодексу України про неможливість продажу на земельних торгах права оренди на земельну ділянку по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві, оскільки на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, що перебуває у власності цього товариства.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ «Вагра» до суду з позовом у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, враховуючи вказівки, викладені у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у даній справі, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Згідно статті 135 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів. Даною статтею, зокрема, встановлено порядок проведення таких торгів.

Статтею 136 Земельного кодексу України встановлено, що організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також, підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості) (ч.4 ст.136 Земельного кодексу України).

Вищенаведеними нормами законодавства визначено порядок та підстави набуття права на оренду земельної ділянки, при цьому, право на оренду земельної ділянки набувається згідно вимог статті 134 Земельного кодексу України лише на конкурентних засадах (земельних торгах).

Частина 1 статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті, якою визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Водночас, згідно з частиною 2 статті 377 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент укладення договору купівлі-продажу, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у наведеній редакції при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Таким чином, вищенаведені норми станом на момент укладення договору купівлі-продажу прямо передбачали перехід за результатами відчуження до нового власника житлового будинку, будівлі або споруди права користування виключно тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, залишеним без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018, встановлено, що рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 прийнято з порушенням норм статей 120, 124, 134, 135 Земельного кодексу України, без проведення земельних торгів, та, відповідно, задоволено позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування вказаного рішення Київської міської ради, визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вагра», зареєстрований Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 25.03.2014 за №МЗК-1-00195, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Досінчуком Ф.І. та зареєстрований в реєстрі за №1100, а також визнано відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116), вартістю 3427588,16 грн. на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, яке набрало законної сили, та яким скасовано рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907, визнано недійсним Договір оренди спірної земельної ділянки площею 0,1521 та визнано відсутнім у ТОВ «Вагра» права користування земельною ділянкою площею 0,1521 га (кадастровий номер :72:215:0116) на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва, є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню.

Поруч із цим, на виконання вказівок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 22.05.2019 у справі №910/10436/18 у контексті дослідження чинності рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 у зв`язку із задоволенням рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/4528/15-г заяви ТОВ «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 за нововиявленими обставинами, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на вказане судове рішення задоволено, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 у справі №910/4528/15-г, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами відмовлено.

Водночас, колегія суддів наголошує, що вищевказана заява ТОВ «Вагра» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі №910/4528/15-г за нововиявленими обставинами стосувалася частини позовних вимог про визнання недійсним договору оренди та визнання відсутнім права користування земельною ділянкою, а не позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907.

Також, на виконання вказівок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 22.05.2019 у справі №910/10436/18, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2019, залишеною без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.01.2020, закрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, яке залишене без змін постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018, є чинним; рішення Київської міської ради від 23.10.2013 №419/9907 скасоване, а укладений на його підставі договір оренди визнано недійсним.

Як зазначено в рішенні Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 у справі №910/4528/15-г, з чим погодився і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 09.02.2018, наявні підстави для отримання Товариством згідно положень частини 2 статті 134 Земельного кодексу України на позаконкурентних засадах земельної ділянки, на якій безпосередньо розташована належна йому будівля, для обслуговування належної відповідачу нежилої будівлі площею, що не перевищує площі вказаної будівлі.

Разом з тим, отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної Товариству будівлі, зокрема 0,1521 га, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями статтями 134, 135 Земельного кодексу України.

Також Верховний Суд у постанові від 09.02.2018 дійшов висновку, що в першу чергу Товариство в своєму клопотанні від 22.02.2013, а в другу чергу Київська міська рада в спірному рішенні від 23.10.2013, незаконно об`єднали в одне ціле земельну ділянку саме для нового будівництва та земельну ділянку саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на них, відповідно до вищевказаних норм, мало відбуватися в абсолютно різному порядку.

Враховуючи встановлені судами у межах справи №910/4528/15-г обставини, які є преюдиційними та не підлягають повторному доведенню, а відтак не можуть бути поставлені під сумнів судом під час розгляду даної справи №910/10436/18, колегія суддів доходить висновку, що Департамент обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні його звернення про опрацювання можливості продажу на земельних торгах (аукціоні) права оренди на земельну ділянку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, що перебуває у власності ТОВ «Вагра», що унеможливлює продаж спірної земельної ділянки на конкурентних засадах (земельних торгах) з огляду на зміст статті 134 Земельного кодексу України.

Таке звернення позивача до відповідача свідчить про те, що Товариством знову об`єднано в одне ціле земельну ділянку як для нового будівництва, так і для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, набуття прав на які, як встановлено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №910/4528/15-г, відбувається в різному порядку.

З огляду на викладене, судовими рішеннями у справі №910/4528/15-г, які набрали законної сили та є обов`язковими до виконання, було встановлено необхідність дотримання двох різних процедур для отримання позивачем права оренди на спірну земельну ділянку, площею 0,1521 га на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва.

Колегією суддів встановлено, що земельна ділянка по вул. Волгоградській, 25 у м. Києві з кадастровим номером :72:215:0116 площею 0,1521 га зареєстрована в державному земельному кадастрі з цільовим призначенням 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Тобто, в даному випадку суд доходить висновку, що продаж права оренди земельної ділянки по вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва на земельних торгах фактично неможливий без її поділу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно пункту 6 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Однак, позивачем не було виготовлено та затверджено відповідну технічну документацію у встановленому законодавством порядку.

При цьому, земельна ділянка саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, не була сформована як єдиний об`єкт цивільних прав з відповідною площею, установленими межами та кадастровим номером, що дозволяло б виділити її у складі вищевказаної земельної ділянки площею 0,1521 га.

При цьому, посилання скаржника на те, що фактичний поділ земельної ділянки з кадастровим номером :72:215:0116 є неможливим, оскільки спірна земельна ділянка має площу всього 15 соток, а будівля, належна позивачу на праві власності, розміщена практично посередині земельної ділянки, що підтверджується кадастровим планом з розташування будівлі, оцінюються судом критично, оскільки доводи щодо неможливості поділу такої земельної ділянки ґрунтуються на доводах позивача, які не підтверджені жодними належними, допустимими, достовірними та вірогідними у розумінні статей 73, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами.

Також, колегія суддів наголошує на наступному.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й бути здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відмова Департаменту позивачу у задоволенні його звернення про опрацювання можливості продажу на земельних торгах (аукціоні) права оренди на земельну ділянку на вул. Волгоградській, 25 у Солом`янському районі м. Києва для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку, є законною, а відтак права позивача у даному спорі не є порушеними.

Водночас, колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача-2 підготувати відповідний проект рішення, а відповідача-1 включити до порядку денного та розглянути проект рішення щодо питання «Про продаж права оренди земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва, обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, буд. 25 у Солом`янському районі м. Києва» у будь-якому випадку є неефективним, оскільки прийняття рішення про зобов`язання Київської міської ради розглянути відповідний проект не свідчить про обов`язок відповідача-1 прийняти позитивне для позивача рішення із цього приводу.

З огляду на вищевикладені обставини, відсутні обумовлені законом підстави для задоволення заявлених у даній справі позовних вимог.

Усі інші доводи та міркування учасників справи, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Вагра» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ТОВ «Вагра» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вагра» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2020 у справі №910/10436/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/10436/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 24.06.2020.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка