СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. Справа № 922/1923/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Сергійчук Н.А.

третьої особи - не з`явився

відповідача - Онищенко В.М. (особисто)

розглянувши апеляційну скаргу ФОП Оніщенко В.М. (вх.№9ХХ/1) на рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2019 у справі № 922/1923/19 (повний текст якого складено та підписано 29.07.2019 суддею Шарко Л.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом орендного підприємства санаторій "Червона калина", с. Жобрин

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення фонду державного майна України по Рівненській області

до ФОП Оніщенко Валентина Миколайовича, м. Харків

про стягнення 45000,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Орендне підприємство санаторій "Червона калина", с. Жобрин звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з ФОП Оніщенко Валентина Миколайовича, м. Харків 45000,00 грн. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.07.2019 у справі № 922/1923/19 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця Оніщенко Валентина Миколайовича ( АДРЕСА_1 , р/р НОМЕР_1 в ПАТ "ПУМБ" м. Київ, МФО 334851, ІПН боржника НОМЕР_2 ) на користь Орендного підприємства санаторію "Червона калина" (35318, с. Жобрин, вул.Лісова, 1, Рівненського району Рівненської області, Код , Р/р НОМЕР_3 в РФ ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 333391) заборгованість (аванс) в сумі 45000,00 грн., судовий збір в сумі 1921,00 грн.

ФОП Оніщенко В.М. із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відшкодувати матеріальну шкоду ОП санаторієм «Червона калина» у розмірі 91 551,72 (дев`яносто одна тисяча п`ятсот п`ятдесят одна гри. 72 коп.) за вирахуванням передоплати (авансу) у розмірі 45 000 грн., сплаченої в 2016 році згідно з договором № 54 від 30.06.2016, яка в подальшому перейшла в 2017 рік, згідно з договором № 0-10/07(17) від 29.07.2017 та судовий збір у розмірі 2 881,50 грн., відшкодувати моральну шкоду за втрату можливості працювати через блокування банківських рахунків.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Відповідач вважає, що судом першої інстанції було позбавлено відповідача можливості бути присутнім у судовому засіданні та надавати докази, рішення суду прийняте за відсутності представника відповідача, який не був належним чином повідомлений про час та місце засідання суду, оскільки тільки 19.10.20149 дізнався про розгляд даної справи. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено доказів, які, на думку апелянта, були не подані позивачем навмисно, та які, на думку відповідача, підтверджують протиправність вимог позивача. У зв`язку з вищенаведеним, апелянт просив витребувати зазначені у апеляційній скарзі докази у Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській та Житомирській областях та ОП санаторій «Червона калина», викликати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як свідків для дачі пока зань відносно доказів через поліграф, відшкодувати усі фактичні витрати, понесені виконавцем при наданні послуг.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2020, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 922/1923/19. Встановлено строк для подання відзивів. Призначено справу до розгляду на 19.02.2020.

Через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2020 задоволено клопотання представника орендного підприємства санаторій "Червона калина" про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1923/19 в режимі відеоконференції, доручено Північно-західному апеляційному господарському суду забезпечити проведення відеоконференції у справі № 922/1923/19.

14.02.2020 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.03.2020.

16.03.2020 через канцелярію Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення в обґрунтування своєї позиції у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 оголошено перерву до закінчення карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19". Крім того, зазначено про те, що про дату та час судового засідання сторін у справі буде повідомлено додатково.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 у зв`язку з тим, що постановами КМУ від 25.03.2020, 22.04.2020 та 04.05.2020 до постанови КМУ від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" внесені зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 24.04.2020 та згодом до 22.05.2020 відповідно, та зважаючи на необхідність забезпечення гарантованого принципу забезпечення права на апеляційний перегляд справи та розумність строків розгляду справи судом, справу № 922/1923/19 призначено до розгляду на 15.06.2020.

11.06.2020 Регіональним відділенням фонду державного майна України по Рівненській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання 15.06.2020 представник третьої особи не з`явився, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначеного представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 червня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (замовник), суб`єктом оціночної діяльності - фізичною особою-підприємцем Оніщенко Валентином Миколайовичем (суб`єкт оціночної діяльності - СОД) та орендним підприємством санаторій "Червона калина" (Платник) укладено тристоронній договір № 54 про надання послуг з оцінки цілісного майнового комплексу ОП санаторію "Червона калина" за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Жобрин, вул. Лісова, 1.

Відповідно до тристороннього договору № 54 від 30.06.2016 про надання послуг з оцінки манна суб`єкт оціночної діяльності - фізична особа підприємець Оніщенко Валентин Миколайович, за завданням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області зобов`язувався надати послуги з оцінки майна цілісного майнового комплексу орендного підприємства санаторію "Червона калина" для розрахунку орендної плати з метою продовження договору оренди державного майна. (розділ 1-2 договору)

Відповідно до умов п. 3.1 договору відповідач зобов`язувався провести визначення ринкової вартості об`єкта в порядку та в строки, передбачені Методикою оцінки об`єктів оренди, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року №629.

Згідно п. 15 згаданої Методики оцінка цілісного майнового комплексу підприємства здійснюється у 45-денний строк з дня затвердження протоколу про результати інвентаризації та завершується складанням акта встановленого зразка.

Відповідно до п.5.1 договору загальна вартість надання послуг з оцінки об`єкта оцінки: становить 90 000.00 грн., які ОП санаторій "Червона калина", зобов`язувався сплатити протягом 10 банківських днів від дати отримання підписаного замовником (РВ ФДМУ по Рівненській області) та суб`єктом оціночної діяльності (СОД-ФОП Оніщенко В.М. ) акта приймання-передачі послуг з оцінки об`єкта оренди.

22.07.16 згідно виставленого відповідачем рахунку № 37 від 21.07.2016 позивачем згідно платіжного доручення № 1285 перераховано аванс в сумі 45 000,00 грн. 22.07.2016, як аванс за проведення незалежної оцінки ЦМК.

Відповідно до п.6.10 договору № 54 від 30.06.2016 про падання послуг з оцінка майна, якщо суб`єкт оціночної діяльності вчасно не приступає до виконання договору або виконує роботу, передбачену договором так повільно, що закінчення її в обумовлений строк стає неможливим, замовник може до завершення суб`єктом оціночної діяльності роботи, передбаченої договором, відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків.

У зв`язку з бездіяльністю суб`єкта оціночної діяльності Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській області листом від 17.10.2016 № 18-002-03304 відмовилось від згаданого тристороннього договору.

Кошти, сплачені у вигляді авансу в сумі 45 000.00 грн., оцінювачем санаторію повернуті не були.

25.03.2019 за вих. № 01/14-231 позивачем направлено відповідачу претензію про відшкодування коштів в сумі 45 000,00 грн., які були сплачені в якості авансу за послуги оцінки, однак дана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них колегія суддів виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У відповідності до ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п.6.10 договору № 54 від 30.06.2016 про надання послуг з оцінка майна, якщо суб`єкт оціночної діяльності вчасно не приступає до виконання договору або виконує роботу, передбачену договором так повільно, що закінчення її в обумовлений строк стає неможливим, замовник може до завершення суб`єктом оціночної діяльності роботи, передбаченої договором, відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків.

У зв`язку з бездіяльністю відповідача та невиконання ним умов договору Регіональне відділення ФДМУ по Рівненській області відмовилось від згаданого тристороннього договору про, що повідомило відповідача листом від 17.10.2016 № 18-002-03304.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Про можливість виникнення за вказаних умов грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Крім того, колегія суддів зазначає, що суттєвою відмінністю авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте на себе зобов`язання, тому незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 45000,00 грн. та не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції жодних доказів, які б спростовували заявлену суму.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував сплату 45000,00 грн., колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 45000,00 грн., правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про те, що договір був розірваний ФДМУ до витікання строку його дії, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 6.9. договору визначено, суб`єкт оціночної діяльності в процесі надання послуг з оцінки об`єкта оцінки зобов`язаний вчасно інформував замовника стосовно отримання від платника вихідних даних та іншої інформації, необхідних для надання таких послуг, а також за запитом замовника або платника інформувати їх про стан надання послуг з оцінки об`єкта оцінки.

Суб`єктом оціночної діяльності Оніщенко В.М. листом від 04.10.2016 №О-14/10(16) надано вимогу про отримання значно ширшого переліку вихідних даних, який не знаходиться у розпорядженні замовника та платника, зокрема копій технічних паспортів станом на 2016 рік, технічна документація пре земельні ділянки на якій розташовано ЦМК та дані про пішохідні алеї, довжина огорожі, дані щодо площі земельної ділянки та її розподіл на групи за функціональним використанням, відсутні документи на внутріплощадочні мережі (тепло, водопровід і каналізація) газопостачання, слабкострумні та електричні мережі; позаплощадочні мережі водопроводу, каналізації, електромережі та інше.

Надання та виготовлення таких вихідних даних займає значний проміжок часу. Проте, суб`єктом оціночної діяльності Оніщенко В.М. не здійснено вчасно, з пропущенням 3-місячного строку з моменту укладення договору з надання послуг оцінки (30.06.2016), подання запиту на отримання повного переліку необхідних вихідних даних.

Згідно пункту 15 Методики оцінки об`єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1995 р. № 629 (зі змінами та доповненнями), оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу здійснюється у 45-денний строк з дня затвердження протоколу про результати інвентаризації та завершується складанням акта встановленого зразка.

Початок перебігу зазначеного строку розпочався згідно протоколу засідання комісії по інвентаризації №1, який затверджений 05.09.2016.

Пунктом 18 Методики встановлено, що у разі виявлення майна, яке не відображене в матеріалах інвентаризації, на вимогу однієї із сторін договору оренди або органу, уповноваженого управляти цим майном, повинна бути здійснена дооцінка об`єкта оренди і внесені відповідні зміни до акта оцінки і відповідних договорів, укладених з орендарем.

Згідно протоколу засідання комісії по інвентаризації №2, який затверджений 23.09.2016 погоджено та направлено на дооцінку перелік об`єктів незавершеного будівництва ОП санаторію «Червона калина».

З аналізу викладених обставин, встановлено, що зобов`язання (послуги) з проведення незалежної оцінки за спірним договором неналежно виконуються (повільно), що закінчення їх в обумовлений договором строк стає неможливим, що є порушенням зобов`язань, встановлених договором.

Згідно вимог пункту 6.10 договору, у разі, якщо суб`єкт оціночної діяльності вчасно не приступає до виконання договору або надає послуги, передбачені договором, так повільно, що закінчення їх в обумовлений договором строк стає неможливим, замовник може до завершення надання суб`єктом оціночної діяльності послуг, передбачених договором, відмовитися від договору і вимагати відшкодування збитків, завданих замовнику діями або бездіяльністю суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи вищевикладене, з посиланням на положення ст.ст. 509, 214, 615, 907 ЦК України та положення п. 6.10. спірного договору, регіональне відділення 17.10.2016 відмовилось від укладеного тристороннього-договору від 30.06.2016 № 54 про надання послуг з оцінки цілісного майнового комплексу ОП санаторій «Червона калина».

Щодо тверджень відповідача про позбавлення судом першої інстанції відповідача можливості бути присутнім у судовому засіданні та надавати докази, через неналежне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

Повідомлення сторони вважається неналежним, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце розгляду справи надіслано з порушенням вимог ч. 5 ст. 176 ГПК України, у відповідності до якої ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Харківської області від 24.06.2020 про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду на 23.07.2020 була направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_1 , що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як місцезнаходження в юридичної особи, що у відповідності до ст. 120 ГПК України свідчить про належне повідомлення сторони, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення з мотивів неналежного повідомлення відповідача про час та місце засідання суду відсутні. Також, як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали, яка була направлена на адресу відповідача, повернулась до суду із відміткою пошти "через не запит".

Крім того, 3 пунктів 99 та 116 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання" можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду та повернення його до суду з поміткою "через не запит" є наслідком свідомої бездіяльності відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею учасника справи.

Також колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про витребування перелічених в апеляційній скарзі документів у позивача та третьої особи, оскільки відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не заявлялось вказане клопотання в суді першої інстанції, також апелянт не навів суду апеляційної інстанції будь-яких об`єктивних причин неможливості подання вказаного клопотання про витребування доказів у суді першої інстанції.

Що стосується заявленого апелянтом клопотання про виклик свідків колегія суддів вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ГК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 252 ГК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження свідки не викликаються. У випадку, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх достовірності, суд не бере до уваги показання свідка.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про виклик свідків, про що було зазначено в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 23.01.2020 про відкриття апеляційного провадження.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому вимога апелянта про стягнення з ОП санаторію "Червона калина" матеріальної шкоди у розмірі 91 551.72 грн. є необґрунтованою. Відповідно до умов договору № 54 про надання послуг з оцінки майна від 30.06.2016 на платника не покладався обов`язок відшкодовувати витрати, понесені в зв`язку з оцінкою, оскільки за умовами конкурсного відбору оцінювача вони включаються у суму договору оцінки, з чим ФОП-СОД Оніщенко В.М. погодився, тому саме він був визнаний переможцем конкурсного відбору суб`єкта оціночної діяльності, що проводився Регіональним відділенням ФДМУ по Рівненській області в 2016 році для оцінки ЦМК санаторію.

Також колегія суддів зазначає, що апелянт не позбавлений права звернутись до суду в окремому провадженні з вимогою про стягнення зазначених витрат.

Таким чином, заперечення апелянта, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують вищенаведених судових висновків, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та відхиляються як необґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП Оніщенко В.М. на рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2019 у справі № 922/1923/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.07.2019 у справі № 922/1923/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 22.06.2020.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко