У Х В А Л А

18 червня 2020 року справа № 927/156/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши клопотання Приватного підприємства Дом-лізинг про поновлення строку від 12.06.2020 та заяву про прийняття додаткового рішення і стягнення коштів на правову допомогу від 12.06.2020

у справі №927/156/20

за позовом Приватного підприємства Дом-лізинг, юридична адреса: вул. Чернігівська, 15, м. Городня, 15100; адреса для листування: вул. Промислова, буд. 15, оф.4, м. Чернігів, 14017

до Фізичної особи-підприємця Коваленко Олени Василівни, АДРЕСА_1

про стягнення 23883 грн. 93 коп.

без виклику сторін

в с т а н о в и в:

Приватним підприємством Дом-лізиг подано позов до фізичної особи-підприємця Коваленко Олени Василівни про стягнення заборгованності у сумі 19064грн. 82 коп., пені у сумі 3992 грн. 65 коп., 3% річних у сумі 434 грн. 23 коп., інфляційних втрат у сумі 392 грн. 23 коп., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди від 01.12.2018 та додаткової угоди до нього.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі №927/156/20 з повідомленням сторін.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.04.2020 у справі №927/156/20 позов задовольнити частково. Стягнуто з відповідача на користь Приватного підприємства Дом лізинг заборгованість з орендної плати у сумі 19064 грн. 82 коп., 3% річних у сумі 434грн. 23 коп., інфляційних втрат у сумі 392 грн. 23 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1750 грн. 61 коп. В решті позову відмовлено.

Також, у вищезазначеному рішенні зазначено про те, що позивачем до матеріалів справи наданий попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на суму 5000 грн. 00 коп., проте відповідних доказів понесених витрат на послуги адвоката, станом на 14.04.2020 відповідачем надано не було, а тому судом питання про розподіл цих витрат не вирішувалось.

15.06.2020 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку від 12.06.2020, у якому позивач, керуючись ст. 119, 129 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», просить суд поновити строк для подання заяви про прийняття додаткового рішення і стягнення коштів на правову допомогу від 12.06.2020.

Заява про прийняття додаткового рішення і стягнення коштів на правову допомогу від 12.06.2020 подана позивачем разом із клопотанням про поновлення строку від 12.06.2020.

Позивач стверджує, що 14.04.2020 у справі постановлено рішення у відповідності до якого позовні вимоги задоволено частково, однак судом не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, «оскільки, на думку суду, позивачем не було надано відповідних доказів понесених витрат на послуги адвоката», а тому, враховуючи, що позивачем понесені судові витрати пов`язані із залученням адвоката у сумі 4000 грн., позивач просить суд поновити та продовжити строк для подання доказів щодо розміру судових витрат, які сплачені ним у зв`язку з розглядом справи, на період дії в Україні карантину, тобто до 22.06.2020; винести додаткове рішення, за яким прийняти до розгляду заяву про стягнення коштів на правову допомогу та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі кошти у сумі 4000грн.

У підтвердження розміру витрат до заяви позивачем додано ордер серії ЧН №106172 від 12.06.2020, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 30.11.2018, договір про надання правничої допомоги №11/20 від 21.02.2020, акт №1 від 27.04.2020, рахунок №1 від 27.04.2020 на суму 4000 грн. 00 коп., платіжне доручення №626 від 05.05.2020 на суму 4000 грн. 00 коп., детальний розрахунок сум судових витрат.

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк дії карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 №211 із змінами, до 22.06.2020.

Судом встановлено, що до позовної заяви позивачем було додано попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат на суму 5000 грн., у якому позивачем зазначено, про те, що детальний розрахунок судових витрат, у тому числі витрати на правничу допомогу разом із відповідними доказами буде надано до закінчення судових дебатів відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. (а.с.46).

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, до закінчення судових дебатів сторона має подати до суду виключно заяву про подання після ухвалення рішення суду доказів понесених судових витрат.

Саме лише зазначення у позовній заяві орієнтовного розрахунку таких витрат не є належною заявою у розумінні ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом, справа №927/156/20 розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, яке не передбачає судових дебатів, але в той же час не позбавляє можливості сторін, у даному випадку позивача, подавати або заявляти клопотання (заяви), зокрема, про те, що докази, які підтверджують понесення ним судових витрат будуть подані ним після ухвалення рішення суду у даній справі.

Оскільки рішення у справі №927/156/20 винесено 14.04.2020, строк для подачі доказів, які підтверджують понесення позивачем судових витрат, закінчився 19.04.2020 включно.

Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу подана позивачем до суду 15.06.2020, тобто після спливу строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, вказане рішення суду отримане позивачем у справі 23.04.2020 та 24.04.2020, що підтверджено наявними у справі повідомленнями №370 від 22.04.2020, №834 від 22.04.2020 про вручення поштових відправлень. Вказаний факт свідчить про тривалу обізнаність позивача із суттю судового рішення у справі №927/156/20 та можливістю вчинення процесуальних дій, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Позивачем суду не надано обґрунтування причин пропуску строку подання як заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, так і доказів у підтвердження таких витрат.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи заяви позивача про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а також порушення строків для подання відповідних доказів у суду відсутні підстави для розгляду поданих документів.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Крім того, як вбачається із мотивувальної частини рішення від 14.04.2020 у справі №927/156/20, питання щодо відшкодування судових витрат позивача у частині витрат на професійну правничу допомогу було розглянуте судом та вирішене по суті.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи викладене, суд не визнає поважними причини пропуску позивачем строку, встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, та відмовляє у його поновленні.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви позивача про винесення додаткового рішення у справі №927/156/20 слід відмовити.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Приватного підприємства Дом-Лізинг від 12.06.2020 про поновлення строку для подання заяви про прийняття додаткового рішення у справі №927/156/20 відмовити.

2. У задоволенні заяви Приватного підприємства Дом-Лізинг про прийняття додаткового рішення у справі №927/156/20 і стягнення коштів на правову допомогу від 12.06.2020 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254 - 259 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 18.06.2020.

Суддя М.О. Демидова