Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/267/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Іонова О.Б. - адвокат, ордер серія КС № 613254 від 10.02.2020;

від відповідача: Олянюк В.Л., довіреність № 02/222 від 11.03.2020 (в с/з від 02.06.2020)

Філімончук Г.М., довіреність № 02/29 від 19.07.2019

Хаупшева Л.М., довіреність № 02/312 від 07.05.2020

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 16548,90 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київгума" звернулось з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 13710,06грн заборгованості, 2564,87грн пені та 273,97 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 16.03.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті суд призначив на 14.04.2020.

Ухвалою від 14.04.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 05.05.2020.

Ухвалою від 05.05.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 02.06.2020.

02.06.2020 відповідач подав на адресу суду письмові пояснення (а.с. 105-107).

Ухвалою від 02.06.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 18.06.2020.

15.06.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла заява, якою остання повідомила, що позивач зобов`язується протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази щодо розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

До поданої заяви представник позивача додала копію договору про надання професійної правничої допомоги № 3 від 10.02.2020 (а.с. 118-123).

15.06.2020 на адресу суду від представника позивача також надійшли письмові пояснення (а.с. 127-130).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору №46/ДК від 06.02.2019 в частині оплати вартості поставленої продукції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання умов укладеного договору та специфікації № 1 відповідачу поставлено товар за накладною №2714 від 31.05.2019 на загальну суму 38112,31грн.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором №46/ДК від 06.02.2019, отриманий від позивача товар, оплатив частково, внаслідок чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 13710,06грн.

У зв`язку з невиконням зобов`язань щодо оплати поставленої продукції, позивач звернувся до відповідача з претензією №62-юр від 31.10.2019 з вимогою оплатити заборгованість за накладною № 2714 від 31.05.2019 в розмірі 13710,06 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За порушення строків проведення розрахунків на підставі п.7.2 договору позивач заявив до стягнення з відповідача 2564,87грн пені.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ст. 625 ЦК України позивач заявив до стягнення з відповідача 273,97грн 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Відповідач відзиву, у порядку ст. 165 ГПК України, не подав. Натомість у письмових запереченнях від 02.06.2020 відповідач заперечив проти позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 03.06.2019 на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку продукції згідно видаткової накладної №2714 від 31.05.2019.

В порядку, передбаченому п.2.4 Договору комісією покупця проведено перевірку якості поставленої продукції по зазначеній вище видатковій накладній.

У висновку комісії додатку до акту №457 вхідного контролю від 03.07.2019 зазначено, що гумова суміш ИРП-1348 ТУУ 6-0015135.949-96, в кількості 217 кг., яка надійшла 03.06.2019 на ДП «Житомирський бронетанковий завод» від ТОВ "Київгума" по Накладній №2714 від 31.05.2019 згідно договору №46/ДК від 06.02.2019 - непридатна до подальшого використання за призначенням та підлягає поверненню постачальнику для заміни на відповідну ТУУ 6-001521135.040-96.

Позивач по справі повідомлений за допомогою електронної пошти про поставку неякісної продукції. Вказує, що позивач в порушення п. 2.5 договору не провів заміну продукції, у визначені строки, тому продукція вважається не поставленою.

Враховуючи викладені обставини відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та просить відмовити у задоволені позовної заяви.

У відповідь на письмові пояснення відповідача позивач вказав, що згідно акту вхідного контролю № 457 майно, яке надійшло відповідачу по накладній № 2714 від 31.05.2019 визнано придатним для подальшого використання за призначенням.

Позивач звертає увагу, що пп 2.5 п.2 договору сторонами погоджено час для виявлення покупцем недоліків продукції по якості, а саме під час приймання продукції.

Посилаючись на Інструкцію про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості № П-7 від 25.04.1996, кінцевий термін для приймання продукції за якістю настав через 20 днів, тобто 23.06.2019.

Оскільки до 23.06.2019 покупець не звертався до постачальника щодо якості поставленої продукції, така вважається такою, що прийнята покупцем.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні від 18.06.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

06.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Київгума" (постачальник,позивач) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (покупець, відповідач) укладений Договір № 46/ДК (а.с. 18-20).

Згідно п.1.1. Договору, постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець-прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, надалі - "Продукція", на умовах та в строки, передбачені Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, кількість та номенклатура продукції вказується у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною Договору .

За умовами п.2.2. Договору, якість, комплектація, пакування й маркування Продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ПОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за Договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовах Договору, щодо якості та номенклатурі.

Пунктом 2.3 договору сторони визначили, що у разі, якщо чинними стандартами, тьехнічними умовами на продукцію не встановлено іншого гарантійний строк експлуатації продукції становить 24 місяці з моменту складання видаткової накладеної за умови дотримання правил експлуатації продукції та умов її зберігання.

Згідно п.2.4. Договору, якість Продукції, що є предметом Договору перевіряється відділом технічного контролю покупця, результати перевірки оформляються Актом вхідного контролю, на кожну окрему партію продукції.

В п.2.5. Договору сторони погодили, що у разі виявлення недоліків під час приймання продукції по якості, номенклатурі, комплектності, умовам Договору постачальник усуває виявлені недоліки (проводить заміну продукції), доукомплектовує продукцію за місцем розташування покупця (за письмовою згодою покупця) протягом 15 календарних днів з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. В разі неможливості усунути виявлені недоліки, Продавець здійснює заміну продукції на таку, що відповідає вимогам Договору, протягом 15 календарних днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги. Продукція, відносно якої проводиться заміна та/або усуваються виявлені недоліки, вважається не поставленою. Витрати по заміні та/або усуненню недоліків продукції здійснюються власними силами та за власний рахунок постачальника, в тому числі витрати пов`язані з транспортуванням продукції. Повернення неякісної продукції постачальнику підтверджує факт отримання останнім вимоги.

За умовами п.3.1. Договору, поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній Специфікації. Момент поставки продукції (партії продукції) та передача її покупцю є дата підписання сторона видаткової накладної та проходження вхідного контролю покупця.

Згідно п.3.3. Договору, право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної та проходження вхідного контролю, за яким продукцію визнано придатною для використання за призначенням

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній Специфікації і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати, пов`язані з поставкою продукції.

Відповідно до п.5.2 Договору, покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Порядок, строки оплати та ціна встановлюється сторонами у відповідній специфікації.

Згідно п.7.2. Договору, за порушення строків проведення остаточного розрахунку з оплати продукцїї, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день не виконання зобов`язань.

За умовами п. 7.4 договору Доказом підтвердження поставленої продукції, яка не відповідає умовам договору в частині якості та номенклатури є Акт вхідного контролю покупця, що складається за результатами прийняття продукції по якості ( рекламаційний акт, що складається під час гарантійного строку використання, експлуатації продукції).

За п.11.5. Договору, даний Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії Договору.

До договору № 46/ДК від 06.02.2019 сторони уклали Специфікацію № 1 від 06.02.2019, відповідно до п.1 якої постачання та оплата продукції здійснюється сторонами за цінами та на умовах даної специфікації.

Згідно п. п. 2, 3 Специфікації, вартість зазначеної в Специфікації продукції складає 374 437,80грн, в тому числі ПДВ 20%.

Постачання продукції здійснюється власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська обл. смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів,1 1) в кількості та на умовах зазначених в Специфікації. Термін поставки першої партії товару визначено до 27.02.2019

У п.3 Специфікації сторони також визначили умови оплати: 30 календарних днів з моменту поставки продукції по даній Специфікації на склад покупця та проходження вхідного контролю.

10.07.2019 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 46/ДК від 06.02.2019, згідно якої змінили умови п. 4.2 договору та доповнили п.3 Специфікації № 1 від 06.02.2019 до Договору № 46/ДК від 06.02.2019 (а.с. 21).

У відповідності до умов Специфікації позивач поставив відповідачу товар згідно видаткової накладної № 2714 від 30.05.2019 на загальну суму 38112,31грн (а.с. 26).

Комісією в складі працівників ДП "Житомирський Бронетанковий завод" було складено Акт вхідного контролю №457, затвердженого 18.06.2019 виконуючим обов`язки директора Громовим С.А., згідно якого майно, яке надійшло на ДП "Житомирський БТЗ" від ТОВ "Київгума" по накладній № 2714 від 31.05.2019 визнано придатним для подальшого використання за призначенням (а.с. 30).

За даними позивача 04.07.2019 на його електронну адресу від відповідача надійшов Додаток до акту вхідного контролю № 457, який затверджено 03.07.2019 тимчасово виконуючим обов`язки директора Ступаком С.М., в якому зазначено, що гумова суміш ИРП-1348 ТУ У6-00152135.40-96 в кількості 217 кг, яка надійшла 03.06.2019р. на ДП "Житомирський БТЗ" від ТОВ "Київгума" по накладній № 2714 від 31.05.2019 згідно договору 46/ДК від 06.02.2019 є непридатною до подальшого використання за призначенням та підлягає поверненню постачальнику для заміни на відповідну ТУ У6-00152135.040-96 (а.с.32).

Листом від 08.07.2019 №08/08 позивач надав відповідачу відповідь на Додаток до акту вхідного контролю № 457, згідно якого заперечив щодо доводів відповідача відносно невідповідної якості продукції, оскільки відповідачу поставлялася продукція у вигляді вальцьованої гумової суміші, показники якої відповідають ТУ У6-00152135.040-96, а доводи відповідача базуються на показниках, які містить ТУ У6-00152135.040-96 до каландрованих резин (а.с.33).

Також позивач зазначає, що 10.07.2019 на електронну адресу від відповідача надійшов лист під назвою "Вимога щодо виконання умов Договору», згідно якого відповідач просив прибути представника постачальника на територію ДП "Житомирський БТЗ" для вирішення питання щодо поставленої продукції шляхом повторного проведення перевірки по якості (а.с.47-49).

15 липня 2019 року представник постачальника - начальник відділу контролю ТОВ "Київгума" Басенко П.М. прибув на територію ДП "Житомирський бронетанковий завод" для проведення такої перевірки. При перевірці Басенком П.М. в присутності начальника служби управління якістю ДП "Житомирський БТЗ" Соколова С.В. та фахівця із сервісного обслуговування служби управління якістю Півнюка В.О. було встановлено, що поставлена за видатковою накладною №2714 від 31.05.2019 суміш гумова ИРП-1348 ТУ У6-00152135.040-96, зберігається на складі гумотехнічних виробів та гумових сумішей, зовнішній вигляд продукції відповідає вимогам ТУ У6-00152135.040-96. При огляді складу, в якому зберігається суміш встановлено, що дане приміщення не обладнане системами кондиціювання та/або охолодження повітря, у деяких вікнах відсутні шибки, в зв`язку з чим температура повітря в такому приміщенні рівна приблизно температурі повітря назовні На складі відсутні засоби з контролю температури та відносної вологості повітря (промисловий термометр, гігрометр), документи з моніторингу навколишнього середовища (журнал та відомість моніторингу показників температури та відносної вологості повітря в складському приміщенні).

По факту проведення обстеження представником постачальника та представниками покупця 15.07.2019 був складений акт про фактичну якість продукції, поставленої у відповідності до умов договору № 46/ДК від 06.02.2019, який представники підписали та який був поданий на затвердження керівнику ДП "Житомирський БТЗ" (а.с. 50).

Як вказує позивач, даний акт не підписано керівником ДП "Житомирський БТЗ" та не повернуто.

Таким чином, позивач вказує, що належним чином виконав обов`язок поставки продукції належної якості за накладною № 2714 від 31.05.2019, а заявлені покупцем невідповідності стали наслідком порушення покупцем (відповідачем) умов зберігання продукції.

Відповідач оплату отриманої продукції за накладною № 2714 від 31.05.2019 у повному обсязі не здійснив, сплативши частково на суму 24402,25грн.

За даними позивача, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати поставленої продукції, у останнього утворилась заборгованість в розмірі 13710,06 грн.

З метою врегулювання питання заборгованості позивач звернувся із претензією № 62-юр від 31.10.2019 до ДП "Житомирський бронетанковий завод" та висунув вимогу сплатити наявну заборгованість у сумі 13710,06 грн (а.с.71-72).

Дану претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення.

За несвоєчасне проведення розрахунків за надані послуги, на підставі п.7.2 договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 2564,87грн.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України позивач, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, нарахував до стягнення з відповідача 273,97грн 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору № 46/ДК від 06.02.2019, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, судом встановлено факт виконання зобов`язань з боку позивача щодо поставки відповідачу товару на загальну суму 38112,31грн, що підтверджується накладною № 2714 від 31.05.2019 (а.с. 26).

Згідно акту вхідного контролю № 457 від 18.06.2019, складеного відповідачем під час приймання продукції, відповідно до п. 2.4 договору № 137 від 10.05.2018, поставлений позивачем товар в межах зазначеного договору придатний до використання (а.с. 30).

Отже, оскільки під час приймання продукції комісією відповідача недоліків не виявлено, тому відсутні підстави для застосування умов п. 2.5 договору, який вказує, зокрема, на те, що продукція, відносно якої проводиться заміна та/або усуваються виявлені недоліки, вважається не поставленою.

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У специфікації № 1 від 06.02.2019 до договору № 46/ДК від 06.02.2019 сторони погодили умови оплати: 30 календарних днів з моменту поставки продукції на склад покупця та проходження вхідного контролю.

Таким чином, виходячи з умов договору та умов специфікації № 1 від 06.02.2019, оскільки під час приймання продукції за актом вхідного контролю недоліків не виявлено, відповідач зобов`язаний був провести розрахунки за видатковою накладною № 2714 від 31.05.2019 на суму 38112,31грн до 18.07.2019.

Додаток до акту № 457 вхідного контролю, складений відповідачем 03.07.2019, за яким гумова суміш ИРП -1348 ТУ У6-0015135.040-96 в кількості 217 кг, яка надійшла 03.06.2019 на ДП "Житомирський БТЗ" від ТОВ "Київгума" по накладній № 2714 від 31.05.2019 згідно Договору № 46/ДК від 06.02.2019, непридатна до подальшого використання за призначенням та підлягає поверненню постачальнику для заміни на відповідну ТУ У:-001521135.040-96, складений відповідачем уже під час гарантійного строку експлуатації продукції (протягом 24 місяців з моменту складання видаткової накладної, згідно п. 2.3 договору).

В такому випадку, оскільки недоліки відповідачем виявлено під час гарантійного строку експлуатації, сторони мали діяти у спосіб та в порядку, визначеному п. 2.6 договору.

При цьому, оскільки для відповідача настав строк проведення розрахунків за поставлену продукцію на підставі акту вхідного контролю, обставини, викладені в додатку до акту № 457 вхідного контролю, складеному 03.07.2019, не звільняють відповідача від виконання цього обов`язку.

Питання щодо якості поставленої продукції підлягають врегулюванню згідно умов договору та норм чинного законодавства.

Згідно матеріалів справи відповідач провів часткову оплату товару, отриманого згідно за видатковою накладною №2714 від 31.05.2019 на суму 24402,25 грн (а.с.74).

Таким чином, станом на день звернення до суду та на день вирішення спору в суді у відповідача існує заборгованість перед позивачем за поставлений товар згідно видаткової накладної № 2714 від 31.05.2019 в розмірі 13710,06грн.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а також відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Враховуючи викладене, господарський суд позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з відповідача в сумі 13710,06грн вважає обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладених договорів та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення 2564,87 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як передбачено ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як видно з розрахунку позивача (а.с. 77), пеню заявлено за період з 19.07.2019 по 04.08.2019 на суму простроченої заборгованості 38112,31грн та з 05.08.2019 по 18.01.2020 на суму заборгованості 13710,06грн, яка в загальному розмірі склала 2564,78грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд становив, що позивач при розрахунку допустив арифметичну помилку. За розрахунком суду, за заявлений позивачем період, обґрунтований та арифметично вірний розмір пені становить 2565,38 грн.

Однак, оскільки позивач заявив до стягнення суму пені меншу ніж та, що є арифметично вірною, що є правом позивача, стягненню підлягає пеня в розмірі 2564,87 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 273,97грн 3% річних, суд зауважує наступне.

Приписами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 78) 3% річних нараховані з 19.07.2019 по 04.08.2019 на суму простроченої заборгованості 38112,31грн та з 05.08.2019 по 29.02.2020 на суму заборгованості 13710,06грн, як в загальному розмірі склали 273,97грн.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних, суд встановив, що позивач при розрахунку допустив арифметичну помилку. За розрахунком суду 3% річних за заявлений позивачем період становлять 288,58 грн.

Однак, оскільки позивач заявив до стягнення меншу суму, що є правом позивача, стягненню підлягає сума 3 % річних в розмірі 273,97 грн.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову на загальну суму 16548,90грн, з яких: 13710,06 грн заборгованість, 2564,87грн пеня, 273,97грн 3% річних.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, то зважаючи на заяву представника позивача про те, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, тому в цій частині розподілу витрат суд не здійснює.

Водночас, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул.Дружби народів,1, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київгума" (07403, Київська область, м.Бровари, вул. Кутузова (О.Онікієнка),127, )

- 13710,06 грн - заборгованість за поставлену продукцію;

- 2564,87грн - пеня;

- 273,97грн - 3% річних;

- 2102,00грн - судовий збір.

3. Товариству з обмеженою відповідальністю "Київгума" до 23.06.2020 подати докази щодо розміру, понесених судових витрат на правничу допомогу.

4. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на правничу допомогу на 30.06.2020 р. о 15:30 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Житомирської області за адресою: м. Житомир, майдан Путятинський 3/65, зал судових засідань № 401.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.06.20

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід.