ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/479/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області, м. Харків в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ
до Фермерського господарства "Агрослобода", с. Мурафа
про стягнення 88031,25 грн.
за участю :

прокурора - Горгуль Н.В.

представника позивача - Ткаченко Л.М.

представника відповідача - Білоус О.В.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фермерського господарства "Агрослобода" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 88031,25 грн. Також, керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області просить суд судові витрати у справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позову керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області посилається на те, що 27.06.2019 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області під час здійснення габаритно-вагового контролю згідно Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879), відносно Фермерського господарства "Агрослобода" () складено: акт №0015398 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.06.2019, довідку №0023769 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.06.2019 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 2961 євро, що еквівалентно 88031,25 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.02.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судовому засіданні.

Відповідач, через канцелярію суду 10.03.2020 за вх.№ 6147, надав письмові заперечення проти позову, в яких просить суд відмовити повністю в задоволенні позову, у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог. При цьому відповідач вказує, що в талоні зважування транспортних засобів від 27.06.2019 року о 14:29 год. зазначається загальна маса двох транспортних засобів - 72,740 тон (33,895 т. + 38,845 т.), проте у вказаному талоні не зазначено при якій швидкості відбувалось вказане зважування, а також відсутні дані щодо пункту проведення вагового контролю. Крім того, відповідач у запереченнях проти позову посилався на п. 24 Порядку № 879 та зазначав, що транспортний засіб відповідача внаслідок габаритно-вагового контролю не затримувався, а після його проходження подальший рух транспортного засобу не заборонявся. Також, відповідач вказував, що копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35-02/5355 є недостовірним доказом.

Позивач, через канцелярію суду 17.03.2020 за вх.№ 6874, надав відповідь на відзив, в якій вказував, що відповідачем не надано жодного належного доказу, який би спростовував факт допущеного відповідачем порушення.

Прокурор, через канцелярію суду 30.03.2020 за вх.№ 7836, надав відповідь на відзив, в якій вказував, що твердження відповідача, які містяться у запереченнях проти позову, є необґрунтованими.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.05.2020 було відкладено розгляд справи на 25.06.2020 о 11:30.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 25.06.2020 позовні вимоги підтримали повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.06.2020 проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

27.06.2019 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області під час здійснення габаритно-вагового контролю згідно Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879), відносно Фермерського господарства "Агрослобода" () складено: акт №0015398 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.06.2019, довідку №0023769 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.06.2019 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 2961,00 євро, що еквівалентно 88031,25грн.

Габаритно-ваговий контроль здійснювався під час рейдової перевірки згідно з щотижневим графіком проведення рейдових перевірок Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області у період з 24.06.2019 по 30.06.2019, направленням на перевірку №008023 від 24.06.2019, затвердженого начальником управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Так, співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області відповідно до п. 3,4 Порядку зупинення транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №422 від 20.05.2013, було зупинено транспортний засіб марки МАЗ модель 6501А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки МАЗ модель 856103-010 реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобільний перевізник згідно товарно - транспортної накладної Фермерське господарство "Агрослобода".

Згідно з вказаною накладною, пункт навантаження транспортного засобу: с. Мурафа, Краснокутського району Харківської області; пункт розвантаження: Полтавська область, Глобинський район, м. Глобине, вулиця Володимиривська, 203.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки МАЗ модель 6501А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки МАЗ модель 856103-010 реєстраційний номер НОМЕР_2 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області складено довідку №0023769 від 27.06.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт №0015398 від 27.06.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Зокрема, встановлено, що повна маса транспортного засобу становить 63,14 т при нормативно допустимій 40т

Згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0015398 від 27.06.2019, проведеним згідно п. 31-1 Постанови КМУ №879 від 27.06.2007 плата за проїзд автомобілем марки МАЗ модель 6501А8 реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки МАЗ модель 856103-010 реєстраційний номер НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ФГ "Агрослобода", згідно товарно - транспортної накладної, становить 2961 євро. Наведена сума еквівалентна 88031,25 грн. по курсу валют Національного Банку України станом на 27.06.2019.

Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області на адресу ФГ "Агрослобода" надсилалося відповідне повідомлення з додатками для подальшої оплати плати за проїзд згідно розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту №0015398 від 27.06.2019, однак плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 2961,00 євро, що еквівалентно 88031,25 грн., відповідачем не було сплачено.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" Верховна Рада України визначає основні напрями державної політики у сфері автомобільного транспорту, законодавчі основи її реалізації. Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий, компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно з п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 р.

У відповідності до пп. 4 п. 2 Порядку габаритно-вагового контролю, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5. Правил дорожнього руху.

Згідно п. 22.5. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 28 Порядку габаритно-вагового контролю визначено, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до п. 31-1 Порядку габаритно-вагового контролю визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Пунктом 27 Порядку передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України на день проведення розрахунку. Наведена сума еквівалентна 40813,77 грн.

Відповідно до п.31-1 Порядку №879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрасбезпеки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи відповідачем розраховану плату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 2961,00 євро, що еквівалентно 88031,25 грн., не було сплачено.

При цьому суд зазначає, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 у справі №520/8263/19 відмовлено у відкритті провадження за позовом ФГ "Агрослобода" до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департамену патрульної поліції про визнання дій незаконними. Відповідно до змісту вказаної ухвали суду автомобіль марки МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ФГ "Агрослобода" на праві оренди.

З приводу тверджень відповідача проте, що в талоні зважування транспортних засобів від 27.06.2019 року № 573 зазначається загальна маса двох транспортних засобів - 72,740 т. (33,895 т. + 38,845 т.) та в ньому не зазначено при якій швидкості відбувалось вказане зважування, суд зазначає, що дані твердження відповідача не відповідають дійсності, оскільки в талоні зважування транспортних засобів від 27.06.2019 року № 573 була зазначена загальна маса двох транспортних засобів - 63,140 т.

Окрім того, суд зазначає, що в пункті габаритно-вагового контролю в Полтавській області на 171 км а/д Н-12 27.06.2019 використовувались ваги - "Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Е-АS2-PWIA серійний номер приладу 419. Факт використання саме цього приладу зафіксовано в талоні № 573 від 27.06.2019, де зазначено серійний номер приладу. Також, в талоні № 573 від 27.06.2019 була зазначена швидкість з якою транспортний засіб проїжджав по ваговому обладнанню кожною віссю.

В запереченнях проти позову відповідач зазначає, що офіційно затвердженої методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, не існує. Втім, суд зазначає, що станом на 27.06.2019 (дата проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача) необхідність використання співробітниками Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не була передбачена жодним нормативно-правовим актом. Правову позицію щодо відсутності потреби в використанні відповідної методики виклав Верховний суд України в постанові від 02.08.2018 по справі № 820/1420/17.

Щодо тимчасового затримання транспортного засобу, суд зазначає, що за приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення повноваженнями щодо затримання транспортного засобу в порядку ст. 265-2 КУпАП наділені виключно органи Національної поліції України. З наведеного вбачається, що посадові особи Укртрансбезпеки не наділені повноваженнями на тимчасове затримання транспортних засобів в порядку ст. 265-2 КУпАП.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку, що доводи відповідача викладені у запереченнях проти позову є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають відхиленню.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду викладеної у постанові від 06.06.2018 по справі № 820/1203/17 вбачається, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. При цьому, справи вказаної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Суд констатує, що у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи те, що відповідач не звертався до органів Укравтодору для отримання дозволу на проїзд та не вніс до початку руху великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу плату за такий проїзд, перевіривши розрахунок плати за проїзд, суд встановив правомірність та обґрунтованість нарахування вказаних сум.

Суд звертає увагу, що несплата коштів у добровільному порядку тягне за собою ненадходження коштів до Державного бюджету України, що суттєво порушує інтереси держави.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 та п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 Укртрансбезпека України, являючись юридичною особою на відміну від її територіальних органів, відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно пп. 27 п. 5 зазначеного вище Положення, Укртрансбезпека здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, дід час здійснення габаритно-вагового контролю.

Проте, вказаним органом до теперішнього часу не здійснюється заходів щодо стягнення з ФГ "Агрослобода" нарахованої плати.

З огляду на викладене, вбачається, що прокурором правомірно заявлено позов в інтересах держави.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, вони підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73-77, 79, 86, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "Агрослобода" (62020, Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Весняна, 36, ) на користь Державного бюджету України (номер рахунку (IBAN): UA0016002, отримувач: УК у м. Полтаві/м. Полтава/22160100, код ЄДРПОУ отримувача 38019510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в сумі 88031,25 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фермерського господарства "Агрослобода" (62020, Харківська область, Краснокутський район, с. Мурафа, вул. Весняна, 36, ) на користь прокуратури Харківської області (, банк отримувач: Державна казначейська служба України, код 820172, рахунок 7171, рахунок (IBAN): UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "25" червня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова