ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2020 Справа № 5015/4627/11

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїв Р.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 10.06.2020 року (вх. № 1373/20 від 15.06.2020 року) про видачу дубліката виконавчого документа

у справі № 5015/4627/11

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» від імені якого діє Львівське відділення Центральної філії ПАТ «Кредобанк» , м. Львів;

до відповідача: Приватного підприємства «Арка-Сервіс», м. Пустомити, Львівська область;

про: стягнення заборгованості в розмірі 228 730 грн. 92 коп.,

встановив:

15.06.2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 10.06.2020 року (вх. № 1373/20 від 15.06.2020 року) про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 5015/4627/11.

Згідно з п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА КЛОПОТАННЯ

Стягувач стверджує, що наказ Господарського суду Львівської області від 08.11.2011 року в даній справі було пред`явлено для примусового виконання до Пустомитівського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області і 11.04.2016р. державним виконавцем Кучерепа Христиною Миронівною органу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 50782035).

28.04.2017р. відділом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження №50782035 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак ухвалою суду від 26.06.2017 року частково задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» на дії Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та визнано недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. 03.11.2017р. відділом державної виконавчої служби винесено постанову про скасування процесуального документу, а виконавче провадження було відновлено.

Проте, 02.04.2018р. повторно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. При цьому ні оригінал виконавчого документа - наказ Господарського суду Львівської області №5015/4627/11, ні сама постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2018р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» Пустомитівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не були направлені. За результатами розгляду скарги стягувача ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2018 року визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2018 року в межах виконавчого провадження №50782035.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» на адресу Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області скеровувались клопотання про відновлення виконавчого провадження: від 08.06.2018 року, від 13.07.2018 року, від 30.11.2018 року, однак, на жодну з заяв, окрім заяви від 13.12.2019р., відділом ДВС відповіді не було надано (відповідь від 19.12.2019 року долучено до заяви).

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» вживало заходів з метою з`ясування детальної інформації щодо обставин надсилання постанови державного виконавця від 02.04.2018р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, проте Пустомитівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області таку інформацію не надано. Відсутність оригіналу наказу Господарського суду Львівської області №5015/4627/11 від 08.11.2011р. у стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» підтверджується довідкою №51 від 15.01.2020р.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши заяву, суд зазначає про наявність підстав для видачі дубліката наказу, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2011 року в даній справі постановлено рішення про стягнення з ПП Арка - Сервіс на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк 150 270 грн. 00 коп. неповернутої суми кредиту, 57202 грн. 26 коп. простроченої суми заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 150 грн. 00 коп. комісії за управління кредитом, 14507 грн. 10 коп. пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту, 6585 грн. 36 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, 16 грн. 20 коп. пені за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом, 2 287,30 грн. витрат на оплату державного мита та 236,00 грн. витрат на оплату інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

08.11.2011 року на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ, дійсний для пред`явлення до виконання до 08.11.2012 року.

03.06.2013 року Господарським судом Львівської області замінено сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» на стадії виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Львівської області у справі 5015/4627/11 від 08.11.2011 року.

Із наданих заявником документів вбачається, що в межах виконавчого провадження № 50782035 було винесено постанову від 02.04.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу з тих підстав, що «боржником рішення суду не виконується. Державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника. Згідно відповіді ДПІ у боржника наявні відкриті рахунки у банківських установах, проте кошти на рахунках відсутні. Згідно відповіді за боржником зареєстровані транспортні засоби, які з 20.09.2012 року перебувають у розшуку, проте станом на сьогоднішній день не виявлені. За адресою, вказаною у виконавчому документі боржника не виявлено, про що складено акт державного виконавця. Іншого ліквідного майна належного боржнику на праві власності не виявлено». У вказаній постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 02.04.2021.

Водночас, із листа Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 19.12.2019 року вбачається, що після 02.04.2018 року «повторно виконавчі документи не пред`являлись у Відділ до примусового виконання. Постанови державного виконавця (та виконавчі документи при завершені виконавчого провадження) направлялись сторонам виконавчого провадження, відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем проведено перевірку матеріалів зведеного виконавчого провадження №51890653 та встановлено, що у справі відсутні оригінали виконавчих документів».

Довідкою вих. № 15 від 15.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» підтверджує те, що оригінал наказу Господарського суду Львівської області від 08.11.2011 року у справі № 5015/4627/11, який виданий на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24,10.2011р., на адресу ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» від Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області не надходив та відсутній у ТОВ «ФК «Приватні інвестиції».

Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 02.05.2018 року у справі №5016/149/2011(17/6), обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

Чинний Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Із описаних вище документів, як заявника, так і органу державної виконавчої служби, вбачається відсутність оригіналу наказу від 08.11.2011 року у справі № 5015/4627/11 у стягувача та у матеріалах виконавчого провадження. Відповідний наказ відсутній також у матеріалах господарської справи № 5015/4627/11.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній у квітні 2018 року, на час постановлення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а згідно з ч. 1 вказаної статті виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Тобто, наказ № 5015/4627/11 від 08.11.2011 року може бути повторно пред`явлений до виконання протягом трьох років з дня винесення постанови про повернення його стягувачеві, що мало місце у квітні 2018 року, про що також зазначено у самій постанові від 02.04.2018 року. Відтак, звернення стягувача 10.06.2020 року із заявою про видачу дубліката наказу у даній справі року здійснено до закінчення строку, встановленого для його повторного пред`явлення до виконання, що є підставою для видачі дубліката відповідного наказу.

Суд звертає увагу також на обставини здійснення виконавчого провадження по виконанню відповідного наказу. Так, із матеріалів справи вбачається, що 26.06.2017 року в межах даної справи розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Приватні інвестиції» на дії Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та визнано недійсною постанову заступника начальника Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 28.04.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві (ВП №50782035); 07.05.2018 року розглянуто скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та визнано незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 02.04.2018 року в межах виконавчого провадження №50782035.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано відновлення виконавчого провадження. Так, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Згідно з наданими стягувачем документами останній звертався до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із клопотанням про відновлення виконавчого провадження № 50782035 з примусового виконання наказу від 08.11.2011 року у справі № 5015/4627/11.

Згідно з клопотанням від 13.07.2018 року стягувач звертався до органу виконавчої служби з проханням надати підтвердження надсилання оригіналу наказу від 08.11.2011 року на адресу ТОВ «ФК «Приватні Інвестиції», у разі відсутності останнього відновити виконавче провадження № 50782035 з примусового виконання наказу № 5015/4627/11 від 08.11.2011 року про стягнення з Приватного підприємства «Арка- Сервіс» заборгованості у розмірі 206 305,02 грн., надіслати ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» постанову про відновлення виконавчого провадження № 50782035. Клопотання стягувача від 30.11.2018 року, адресоване Пустомитівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, містить аналогічну прохальну частину.

Відповідно до заяви стягувача від 13.12.2019 року останній просив Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області надати підтвердження надсилання Пустомитівським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на адресу стягувача - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 02.04.2018р. та оригіналу наказу Господарського суду Львівської області №5015/4627/11 від 08.11.2011р. У відповідь на таку заяву орган державної виконавчої служби листом від 19.12.2019 року повідомив, що «повторно виконавчі документи не пред`являлись у Відділ до примусового виконання. Постанови державного виконавця (та виконавчі документи при завершені виконавчого провадження) направлялись сторонам виконавчого провадження, відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Державним виконавцем проведено перевірку матеріалів зведеного виконавчого провадження №51890653 та встановлено, що у справі відсутні оригінали виконавчих документів».

Із описаних вище обставин вбачається неможливість стягувача пред`явити виконавчий документ до виконання у зв`язку з відсутністю у нього оригіналу відповідного наказу.

За змістом статті 1291 Конституції України та статті 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно із частиною 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Питання невиконання чи несвоєчасного виконання рішень національних судів України були неодноразовим предметом розгляду у Європейському суді з прав людини. Так, відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява №23465/03) від 06.10.2011 року існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, та інші справи, зазначені в ній). Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява №40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

З наведеного вбачається, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції. За таких обставин та з урахуванням звернення із заявою про видачу дубліката наказу в межах строку для пред`явлення наказу до виконання, суд доходить висновку, що заявник має право на отримання дубліката відповідного наказу для пред`явлення до виконання. Відповідно подана заява є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» від 10.06.2020 року (вх. № 1373/20 від 15.06.2020 року) про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 5015/4627/11 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу від 08.11.2011 року у справі № 5015/4627/11 про стягнення з ПП Арка - Сервіс на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк 150 270 грн. 00 коп. неповернутої суми кредиту, 57202 грн. 26 коп. простроченої суми заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 150 грн. 00 коп. комісії за управління кредитом, 14507 грн. 10 коп. пені за несвоєчасне погашення тіла кредиту, 6585 грн. 36 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту, 16 грн. 20 коп. пені за несвоєчасне погашення комісії за управління кредитом, 2 287,30 грн. витрат на оплату державного мита та 236,00 грн. витрат на оплату інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.