У Х В А Л А

19 червня 2020 року Справа № 913/357/20

Провадження №1/913/357/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Зюбанової Н.М., розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер СВ», м.Рівне Рівненської області

до Новоайдарська обласна санаторна школа, смт. Новоайдар Луганської області

про внесення змін до договорів позики, тлумачення умов договорів та стягнення 854 635 грн 63 коп.

в с т а н о в и в :

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Партнер СВ» просить суд розтлумачити та внести зміни до договорів позики товару (безвідсоткової) № 2 від 02.01.2020, № 4 від 28.02.2020, № 18 від 03.04.2020 та стягнути з відповідача 854 635 грн 63 коп. вартості спожитої теплової енергії за січень-лютий 2020 року на виконання договору № 2 від 02.01.2020.

Зазначена заява обґрунтована посиланням на те, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики товару (безвідсоткової) № 2 від 02.01.2020, № 4 від 28.02.2020 та № 18 від 03.04.2020. Згідно з п. 2.1 договору «покупець зобов`язаний перерахувати позичальникові на його банківський рахунок зазначену суму позики в строк проведення відкритих торгів по придбанню теплової енергії та оголошення результатів», згідно з п.2.2 цього ж договору «повернення зазначеної суми позики може відбуватися за бажанням позичальника протягом 3 місяців по частинам (в розстрочку), але не пізніше. Зазначена сума безпроцентної позики може бути повернута позичальником достроково», а оскільки відповідач торги не провів позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 854 635 грн 63 коп. за поставлену у січні-лютому 2020 року теплову енергію.

Також позивач звертається до суду з вимогами про внесення змін до пунктів 1.1., 2.1, 3.1 договорів позики товару (безвідсоткової) № 2 від 02.01.2020, № 4 від 28.02.2020, № 18 від 03.04.2020, що обґрунтовано помилковістю їх змісту, та з вимогою надати тлумачення п. 2.2 вказаних договорів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України та має бути залишена без руху з наступних підстав.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України встановлено вимоги до документів, які додаються до позовної заяви та мають підтверджувати сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Питання щодо визначення розміру судового збору регулюються законом України "Про судовий збір", згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 якого судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За приписами ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду юридичною особою позовної заяви судовий збір становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу немайнового характеру, а за вимогу майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, а саме ст. 7 прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.20 встановлений у розмірі 2102 грн 00 коп.

Як вбачається з позову, він містить вимоги майнового характеру на суму 854 635 грн 63 коп. та шість вимог немайнового характеру, тому судовий збір має бути сплачений у сумі 25431 грн. 53 коп. ((854635,63 грн х 1,5%) + (2102,00 грн х 6) = 25431,53.

За доданим до справи платіжним дорученням від 11.06.2020 № 46 ТОВ «Партнер СВ» сплачено тільки 12819 грн 54 коп. судового збору, у той час, як вже було зазначено, позовна заява містить три вимоги немайнового характеру про внесення змін до трьох договорів та розтлумачення положень трьох догорів, а також майнову вимогу про стягнення 854 635 грн 63 коп.

Отже сума судового збору, що має бути сплачена за цим позовом становить 25431 грн. 53 коп, тому слід доплатити 12611 грн 99 коп. судового збору.

Також згідно з п.8 ч.1 ст.162 позивач має зазначити відомості щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додані до заяви. Проте, при вирішенні питання про відкриття провадження у цій справі суд встановив, що позивачем не зазначено про наявність оригіналів письмових доказів, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 164 ГПК України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 ГПК України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер СВ», м.Рівне Рівненської області до Новоайдарська обласна санаторна школа, м. Новоайдар Луганської області про розтлумачення та внесення змін до договорів й стягнення 854 635 грн 63 коп. залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати докази доплати судового збору у сумі 12611 грн 99 коп. та виконати вимоги п. 8 ч. 1 ст. 162 ГПК України.

3. Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог цієї ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.06.2020 та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.М. Зюбанова