ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020м. ДніпроСправа № 904/1969/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Євромобайл", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ в особі в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення суми заборгованості за договором поставки у розмірі 1065910,50 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Євромобайл" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення заборгованості у розмірі 1065910, 50 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2020 вказана позовна заява залишена без руху, запропоновано позивачеві усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду: докази направлення на адресу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" копії позовної заяви та доданих до неї документів та договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 15.03.2020 в читабельному вигляді, у розмірі не менше 12-14 шрифту.

На виконання зазначеної ухвали позивачем 29.04.2020 усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 30.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Про дату, місце та час судового засідання вирішено повідомити учасників справи додатково.

21.05.2020 від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшов відзив на позовну заяву. Відповідачем частково здійснено оплату за договором поставки у розмірі 500000 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень від 14.04.2020 №14319 та від 22.04.2020 №14352. Також відповідач визнає вимоги позивача у розмірі 565910, 50 грн. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем викладено заперечення проти заявлених позивачем вимог щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою суду від 27.05.2020 призначено підготовче засідання на 24.06.2020.

Від позивача 01.06.2020 на електронну поштову скриньку суду надійшло клопотання, яким останній просить закрити підготовче провадження по справі №904/1969/20 та перейти до розгляду справи по суті спору, а також розглянути справу за наявними в ній доказами без участі представника позивача. Вказане клопотання містить електронний цифровий підпис представника позивача - Асатрян Є.М.

22.06.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про перенесення розгляду справи. В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на продовження до 31.07.2020 карантинних заходів, установлених на усій території України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 (зі змінами та доповненнями), та на пов`язані з цим труднощі в транспортному сполученні. Тому, з метою недопущення розповсюдження коронавірусу COVID-19, для убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, просить перенести підготовче засідання по справі №904/1969/20 на іншу дату з урахуванням строку встановленого карантину.

Сторони участі своїх представників у судовому засіданні 24.06.2020 не забезпечили.

Розглянувши клопотання відповідача про перенесення розгляду справи, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12.03.2020 до 03.04.2020 на всій території України було введено карантин. У подальшому постановою Кабінету Міністрів України №239 від 25.03.2020 дію карантину продовжено до 24.04.2020, а постановами Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" №291 від 22.04.2020, №343 від 04.05.2020 та №392 від 20.05.2020 карантин продовжено, зокрема, до 22.06.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України №435 від 03.06.2020 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 №392" встановлено, що на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється:

- з 22 травня, зокрема, регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

- з 25 травня, зокрема, перевезення пасажирів метрополітенами за умови забезпечення перевізником контролю за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно.

- з 1 червня, зокрема, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. У разі здійснення перевезення між регіонами транзитом через регіон, в якому не діють послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється перевезення в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (без права посадки пасажирів у транзитному регіоні). У разі здійснення перевезення до регіону, в якому не застосовується послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється перевезення в межах 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду;

- міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. У разі здійснення перевезення до регіону, в якому не застосовується послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється перевезення в межах 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

- з 15 червня прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують міжнародні пасажирські перевезення авіаційним транспортом.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а за частиною 1 статті 7 того ж Закону визначено завдання суду, серед яких є своєчасність розгляду і вирішення судових справ.

Відтак, своєчасність вирішення справ та дотримання процесуальних строків є обов`язком суду, виконання якого забезпечує досягнення завдань господарського судочинства, встановлених частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, дотримання строків судочинства не є самоціллю судового розгляду, оскільки у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні, а тому у випадку мотивованої неможливості прийняття участі у судовому розгляді суд не зможе досягти вказаного завдання та забезпечити дотримання принципів судочинства.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 1 статті 49 Конституції України встановлено, що кожен має право на охорону здоров`я.

Відтак, у випадку наявності введеного карантину обов`язком суду є здійснення судочинства з урахуванням необхідності захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, їх представників, у тому числі на охорону здоров`я, яке досягається вжиттям безпосередньо судом відповідних дій та заходів щодо безпечного розгляду справи.

У даному випадку в Господарському суді Дніпропетровської області вжиті відповідні санітарні заходи, які направлені на забезпечення роботи суду в умовах карантину, а тому неявка представників сторін не є поважною, оскільки наявність введеного карантину не означає, що сам по собі цей факт є підставою для неприбуття у судове засідання, так як для такого неприбуття потребується надання доказів впливу карантинних заходів на безпосередню явку представника позивача у судове засідання.

Підсумовуючи наведене, суд виходить із наявності факту забезпечення судом (як установою) безпечного розгляду даної справи, у тому числі для представників сторін, а тому їх неявка не є поважною.

Поряд з цим, суд зазначає, що за приписами частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вказує на те, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

До того ж, суд зазначає, що у відповідності до частини 4 статті 197 Господарського процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В ухвалі суду від 27.05.2020 зазначено, що явка представників сторін у судове засідання не визнається обов`язковою.

З огляду на вищенаведене, суд відхиляє клопотання відповідача та зазначає, що його неявка у судове засідання 24.06.2020 не перешкоджає розгляду справи по суті.

Тож, враховуючи клопотання позивача, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Частиною 1 статті 185 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті або за результатами підготовчого провадження - ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу (частини 2-4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні 24.06.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статей 185, 191, 240 Господарського процесуального кодексу України.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №12с/238/53-142-01-19-01108 від 03.12.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідачем після відкриття провадження у справі частково задоволено позовні вимоги в сумі 500000 грн та визнано позовні вимоги в іншій частині в сумі 565910,50 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

03.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія Євромобайл" (далі - позивач, постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач, покупець) було укладено договір №12с/238/53-142-01-19-01108 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві комунікаційне обладнання (код ДК 021:2015-32260000-3) (далі - продукція), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

Згідно з пунктом 1.2 договору найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України та вказується у специфікації до договору, що є його невід`ємною частиною (п. 3.1 договору).

У специфікації від 03.12.2019 (додаток №1) до договору сторони погодили поставку продукції на загальну суму 1065910, 50 грн (у т.ч. ПДВ - 177651, 75 грн), а саме:

- базової станції Viper SC+tm Redundant Base Station 140-5318-502 VHF 136-174 MHZ 6/25-50 kHz Digital Infrastructure for Viper SC+Series у кількості 1 шт вартістю 411540 грн (без ПДВ);

- Viper SC+Series додаткового комплекту "2 and 3-Piece Kit Additional Items" у кількості 1 шт вартістю 7400 грн (без ПДВ);

- маршрутизоторів Robustel R3000-3P (Wi-Fi) у кількості 4 шт вартістю 39742 грн (без ПДВ) на суму 158968 грн (без ПДВ);

- радіо терміналів CalAmp Viper SC+100 у кількості 3 шт вартістю 103450, 25 грн (без ПДВ) на суму 310350,75 грн (без ПДВ) (арк. с. 14).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що сума договору є твердою і становить 1065910,50 грн, у тому числі ПДВ - 177651, 75 грн.

В ціну продукції включені витрати, пов`язані з виготовленням продукції, тарою (упаковкою), маркуванням та доставкою покупцеві (п. 3.3 договору).

Розділом 4 договору визначено порядок і троки поставки продукції.

Так, за умовами пункту 4.1 договору поставка продукції здійснюється у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс 2010" на умовах DDP-склад покупця (м. Жовті Води, Дніпропетровська область, вул. Гагаріна, 4).

Згідно з пунктом 4.2 договору датою поставки продукції вважається дата підписання сторонами видаткової накладної або акту прийняття-передачі продукції та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, та виставлення постачальником рахунку-фактури. Видаткова накладна або акт прийняття-передачі продукції складається та підписується сторонами у двох примірниках.

Відповідно до пункту 4.3 договору строк поставки продукції з 02.01.2020 до 06.03.2020.

Разом з продукцією постачальник зобов`язаний надати покупцеві наступні документи:

- видаткову накладну або акт прийняття-передачі продукції (оригінал);

- рахунок-фактуру (оригінал);

- технічний паспорт або сертифікат відповідності (копія завірена печаткою постачальника, на вимогу надати переклад українською мовою), який передбачений на даний вид продукції або інший документ, який підтверджує якість продукції (п. 4.5 договору).

Умовами пункту 4.8 договору визначено, що приймання продукції здійснюється безпосередньо покупцем на його складі у відповідності до супровідних документів.

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв визначену у специфікації (додаток №1 до договору) продукцію на суму 1065910, 50 грн, що підтверджується видатковою накладною № 314 від 25.02.2020, підписаною обома сторонами (арк. с. 19), та довіреністю ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "НАЕК "Енергоатом" від 25.02.2020 № 23, виданою інженеру з комплектації - Соколу В.М.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи роздруківки скриншоту з сайту служби кур`єрської доставки "Нова Пошта" (арк. с. 30), товар (продукція) був отриманий покупцем 27.02.2020.

У матеріалах справи наявний рахунок-фактура № 400 від 24.02.2020 на суму вартості продукції, яку було поставлено покупцеві (арк. с. 20).

Згідно з пунктом 3.4 договору розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 25 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, згідно рахунку наданого постачальником.

Враховуючи умови оплати товару, встановлені пунктом 3.4 договору, строк оплати товару (продукції) у повному обсязі є таким, що настав 03.04.2020.

Відповідач вартості отриманого товару у встановлений договором строк не оплатив, у зв`язку із чим у нього перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1065910, 50 грн.

Наявна заборгованість і є предметом спору у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписом частини 1 статті 530 цього Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити отриманий від позивача товар у строк до 03.04.2020 включно.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як встановлено судом вище, строк оплати товару на суму 1065910, 50 грн є таким, що настав 03.04.2020.

В силу положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував; надав докази погашення частини боргу за поставлений товар у сумі 500000 грн (платіжні доручення № 14319 від 14.04.2020 на суму 250000 грн, № 14352 від 22.04.2020 на суму 25000 грн) та визнав вимоги позивача в розмірі 565910, 50 грн залишку заборгованості.

Оскільки погашення частини боргу в розмірі 500000 грн здійснено відповідачем у процесі судового розгляду справи, тому провадження у справі в цій частині вимог підлягає закриттю за відсутністю предмета спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із частиною четвертою статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на наведене вимога позивача про стягнення з відповідача 1065910, 50 грн боргу підлягає частковому задоволенню в розмірі 565910, 50 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписом п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачена позивачем при поданні позовної заяви сума судового збору в розмірі 7500 грн за вимогою позивача про стягнення боргу в розмірі 500000 грн, який погашено відповідачем після відкриття провадження у справі, підлягає поверненню позивачеві за ухвалою суду в разі подання ним відповідного клопотання.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Сумою судового збору за вимогою позивача про стягнення боргу в розмірі 565910, 50 грн, яку визнано відповідачем, є 8488,66 грн.

Тож, з огляду на обставини справи, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% вказаної суми судового збору, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви, в розмірі 4244, 33 грн.

Решта витрат зі сплати судового збору в розмірі 4244, 33 грн покладаються на відповідача згідно із ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно судових витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 10000 грн, суд зазначає наступне.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом з тим, частиною четвертою статті 60 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Матеріалами справи підтверджено наявність договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.03.2020, а також ордеру серії АР № 1013600 від 08.04.2020 на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Євромобайл" у Господарському суді Дніпропетровської області адвокатом Асатрян Єлизаветою Миколаївною.

Відповідно до частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як свідчать матеріали справи, гонорар адвоката за надані послуги в межах даної справи складає 10000 грн.

Згідно з актом здачі-прийняття наданих послуг від 06.04.2020 на суму 10000 грн адвокатом за договором про надання правової (правничої) допомоги від 15.03.2020 була надана позивачу правова (правнича) допомога, яка полягає у наступних послугах:

1. ознайомлення з документами та матеріалами, судовою практикою, необхідними для надання правової допомоги, та надання консультації щодо способу захисту порушених прав клієнта (1 година) - вартість 2000 грн;

2. складання листа-прохання ТОВ "ТК "Євромобайл" на адресу ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" по виконанню грошового зобов`язання за договором № 12с/238/53-142-01-19-01108 від 03.12.2019 (1 година) - вартість 2000 грн;

3. складання позовної заяви ТОВ "ТК "Євромобайл" по стягненню суми заборгованості за договором № 12с/238/53-142-01-19-01108 від 03.12.2019 з ВП "Автоматика та машинобудування" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (2 години вартістю по 2000 грн) - загальна сума гонорару 4000 грн;

4. підготовка додатків до позовної заяви ТОВ "ТК "Євромобайл" по стягненню суми заборгованості за договором № 12с/238/53-142-01-19-01108 від 03.12.2019 (1 година) - вартість 2000 грн.

На підтвердження понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем додано до справи квитанцію до прибуткового касового ордера від 07.04.2020 на суму 10000 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву висловив заперечення проти заявлених позивачем вимог щодо відшкодування витрат на оплату послуг адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю складності справи, завищеністю витрат часу на надані адвокатом послуги та завищеністю вартості цих послуг.

Суд погоджується із зауваженнями відповідача щодо обґрунтованості і співмірності заявлених до розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши наявний у матеріалах справи акт здачі-прийняття наданих послуг від 06.04.2020 на суму 10000 грн, суд вважає, що час, витрачений адвокатом на надання всіх передбачених ним послуг, є неспівмірним із складністю спору, кількістю та характером наявних доказів і змістом складених адвокатом документів (лист-прохання від 20.03.2020, позовна заява), а розмір гонорару за годину надання послуг є завищеним. Розумним та пропорційним часом у даній справі для послуг, визначених пунктами 1, 2 акту здачі-прийняття наданих послуг від 06.04.2020, є 1 година, а для послуг, визначених пунктами 3, 4 цього акту, - 2 години.

Розумним та пропорційним для даної справи є гонорар за годину надання послуг у розмірі 1000 грн.

Відповідно до положень статей 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Тож, суд дійшов висновку, що сума витрат позивача на професійну правничу (правову) допомогу, які покладаються на відповідача, в розмірі 3000 грн є співмірною, пропорційною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 126, 129, 130, 185, 191, 233, 238, 240, 241, п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми боргу в розмірі 500000 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4 ; ідентифікаційний код ВП 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Євромобайл" (69123, м. Запоріжжя, вул. Георгія Сапожникова, буд. 8-Б, офіс 38; ідентифікаційний код 38415597) борг у розмірі 565910,50 грн, 4244,33 грн витрат зі сплати судового збору та 3000 грн витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Євромобайл" (69123, м. Запоріжжя, вул. Георгія Сапожникова, буд. 8-Б, офіс 38; ідентифікаційний код 38415597) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4244, 33 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №17 від 07.04.2020 на суму 15988, 66 грн, оригінал якого залишається в матеріалах справи №904/1969/20.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) і може бути оскаржено протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України та Закону України № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)".

Повне рішення складено 24.06.2020.

Суддя В.І. Ярошенко