УХВАЛА

м. Київ

19.06.2020Справа № 910/6889/13

Суддя Сівакова В.В., розглянувши заяву Приватного підприємства «Виробничо-

дистрибьюторська компанія «Дім Вина «СКАЛА»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі № 910/6889/13

від 27.03.2017

за позовом Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина

«СКАЛА»

до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві

Державної казначейської служби України, м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення 513.338,58 грн упущеної вигоди

за участю прокуратури міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про стягнення з Головного управління Міндоходів у місті Києві 253.706,35 грн збитків, завданих протиправним анулюванням позивачу ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, та 154.512,00 грн моральної шкоди, спричиненої порушенням честі, гідності і ділової репутації позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6889/13 від 15.12.2014 замінено відповідача - Головне управління Міндоходів у місті Києві на правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 (суддя Марченко О.В.) у задоволенні позову до Державної казначейської служби України відмовлено; позов до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві задоволено частково та стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на користь Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» 45.353,54 грн упущеної вигоди, 548,09 грн судового збору за подання позовної заяви, 373,40 грн витрат на проведення судової експертизи; 406,36 грн судового збору за подання апеляційної скарги, 443,30 грн за подання касаційної скарги.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.02.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі № 910/6889/13 залишено без змін.

27.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства «Виробничо-дистрибьюторська компанія «Дім Вина «СКАЛА» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 за нововиявленими обставинами, в якій просить змінити рішення суду та стягнути на користь ПП «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» 226.767,71 грн не отриманого доходу (упущеної) вигоди, врахувати індекс інфляції, 3% річних і стягнути сплачений судовий збір, судові витрати за проведення судової експертизи.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 27.03.2020 за № 05-23/344 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Марченко О.В.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної судової справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2020 для розгляду заяви визначено суддю Сівакову В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/6889/13 від 02.04.2020 заяву Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 за нововиявленими обставинами залишено без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для усунення недоліків заяви шляхом подання документів, що підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів; документу про сплату судового збору в розмірі 9.331,71 грн.

22.04.2020 від позивача надійшли документи на виконання вимог суду щодо усунення недоліків заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Водночас, приймаючи до уваги статтю 3 Конституції України, якою встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (стаття 6 Конституції України).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Листом 9/рс-186/20 від 16.03.2020 Радою суддів України з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів України на період з 16.03.2020 по 03.04.2020, а саме по можливості здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020» введено заборону залізничних, авіа- та автобусних міжміських та міжобласних пасажирських перевезень, а також робота метрополітенів; заборонено проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб. Дозволено лише заходи, необхідні для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та установлено з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України карантин.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 338-р від 25.03.2020 «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією установлено для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 291 від 22.04.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та установлено з 12 березня до 11 травня 2020 року на усій території України карантин.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, а також враховуючи рекомендації, які містяться в листі Ради суддів України 9/рс-186/20 від 16.03.2020 та в наказі Голови Господарського суду міста Києва № 19 від 24.03.2020 «Про особливий режим роботи Господарського суду міста Києва», з метою збереження життя та здоров`я представників сторін, працівників апарату суду та суддів, суд дійшов висновку за необхідне розглянути подану заяву в порядку письмового провадженні без виклику учасників справи в судове засідання.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «Скала» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 за нововиявленими обставинами та відкрито провадження за нововиявленими обставинами; розгляд заяви вирішено здійснити в порядку письмового провадження без виклику учасників справи; запропоновано учасникам справи у строк до 15.05.2020 подати пояснення або заперечення на заяву позивача, та докази їх направлення іншим учасникам справи.

Відповідач та третя особа заперечень щодо поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не подали.

Розглянувши заяву позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частиною 4 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Подана Приватним підприємством «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обґрунтована наявністю істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Такою обставиною на думку заявника є те, що 10.03.2020 заявником отримано лист Міністерства юстиції України № 3179/6769-33-20/6.3 від 03.03.2020 разом з рецензією Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16.05.2018 на висновок судово-економічної експертизи від 18.08.2015 № 1-18/08, складений експертом Тихоненко І.П. У вказаній рецензії наведені зауваження щодо нормативного обґрунтування наданих висновків, що на думку заявника є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Тож, нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Водночас нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту судового рішення, що переглядається, вбачається, що при розгляді справи судом здійснювалася оцінка наявних у справі доказів, зокрема висновку № 1-18/08 від 18.08.2015, який було складено на вимогу ухвали суду від 16.02.2015 у даній справі.

Отже, доводи заявника про наявність нововиявлених обставин для перегляду рішення зводяться виключно до переоцінки доказів у справі, як таких що були оцінені судом, та подання таких нових доказів, що не оцінювалися судом, оскільки не були подані сторонами справи, стосовно обставин, що були встановлені судом, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, заявником не повідомлено суду будь-яких матеріально-правових фактів, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13.

У даному випадку господарський суд виходить з того, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Зважаючи на положення частини 1 статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини (далі - Суд), через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Суду принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення Суду у справах Христов проти України, no. 24465/04, від 19.02.2009, Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008).

У справі «Нєлюбін проти Російської Федерації» суд також дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

За висновками суду, заявник фактично ставить під сумнів рішення суду, яке набрало законної сили, та заявляє вимоги, спрямовані на повторний розгляд справи та винесення іншого судового рішення.

З врахуванням вищевикладеного, наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 320 Господарського процесуального кодексу України та не можуть слугувати підставою для скасування рішення, яке переглядається.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За приписами ч. 4 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 325 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного підприємства «ВДК «Дім Вина «СКАЛА» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2017 у справі № 910/6889/13 залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова