РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2020Справа № 910/4856/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 46 146,63 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Банк Альянс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 46 146,63 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач безпідставно отримав грошові кошти в розмірі 44 700,00 грн в якості оплати за гарантією, оскільки зобов`язання позивача за Банківською гарантією №6893-18 від 05.11.2018 є припиненими з 21.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

27.05.2020 та 29.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що вимога про сплату суми забезпечення за банківською гарантією надіслана залізницею у визначеному в гарантії порядку, відповідає вимогам та отримана відповідачем у строки, встановлені в гарантії.

09.06.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що бенефіціар безпідставно отримав від позивача грошові кошти в розмірі 44700,00 грн в якості оплати за гарантією, оскільки постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 встановлено, що зобов`язань позивача за банківською гарантією №6893-18 перед відповідачем є припиненими з 21.01.2019.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 між Акціонерним товариством «Банк Альянс» (надалі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» було укладено договір про надання гарантії № 6893-18, відповідно до умов якого за заявою принципала банк надає на користь бенефіціара - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ моторвагонне депо Фастів-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - відповідач, бенефіціар) гарантію, за якою зобов`язується сплатити бенефіціару на його письмову угоду грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього договору (п. 1.1. договору № 6893-18).

Сума гарантії складає 44700,00 грн. Гарантія вступає в силу з 05.11.2018 та діє до 20.01.2019 включно (п.п. 1.2, 1.4 договору № 6893-18).

Гарантія видана з метою забезпечення виконання зобов`язань принципала за договором №ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018, який укладений між відповідачем та ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» згідно з тендерною документацією щодо умов проведення публічних закупівель по процедурі закупівлі «ВІДКРИТІ ТОРГИ» Капітальний ремонт мостового крану в цеху ТО-3, капітальний ремонт мостового крану в колісному цеху конкретна назва послуг - Послуги з ремонту і технічного обслуговування техніки Назва предмету закупівлі визначеного на основі Державного класифікатора ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» (код за ДК 021-20-9), затвердженою Протоколом засідання тендерного комітету від 09.10.2018 №814 (Ідентифікатор закупівлі № UA-2018-10-10-002153-с) та згідно Повідомлення про намір укласти договір, розміщеного на офіційному сайті http://prozzoro.gov.ua.

17.01.2019 відповідач направив позивачу вимогу за вих.№РПЧ-8/236 від 17.01.2019 про сплату повної суми забезпечення у розмірі 44 700,00 грн, у зв`язку з невиконанням робіт та порушення ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» умов договору №ПЗ/НРП-181689/НЮ.

01.02.2019 відповідач направив позивачу доповнення за вих.№РПЧ-8/378 від 31.01.2019 до вимоги за вих.№РПЧ-8/236.

Також, 21.02.2020 відповідачем було направлено на адресу позивача доповнення за вих.№РПЧ-8/540 від 21.02.2019 до вимоги за вих.№РПЧ-8/236.

Відповідно до платіжного доручення № 2 від 04.03.2019, копія якого знаходиться в матеріалах справи, позивач перерахував на користь ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ моторвагонне депо Фастів-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» кошти згідно вимоги за вих.№РПЧ-8/236 від 17.01.2019 та договору гарантії № 6893-18 у розмірі 44 700,00 грн.

У зв`язку з необхідністю сплати бенефіціаром коштів за гарантією у розмірі 44700, 00 грн, 30 % річних та пені, Акціонерне товариство "Банк Альянс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Альянсремтрактор» заборгованості у розмірі 51119, 57 грн, з яких: 44 700 грн - виплата в порядку регресу, 2902,43 грн - 30 % річних та 3517, 14 грн - пеня.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/2311/19 позов Акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення 51119, 57 грн задоволено повністю.

Як вбачається з пояснень позивача, 20.08.2019 на виконання вище вказаного рішення був виданий судовий наказ, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. 29.08.2019 відбулось фактичне стягнення з ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" грошових коштів в загальній сумі 58 413, 63 грн, в підтвердження чого позивачем надано копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2019 та постанови про накладення арешту на майно боржника віл 29.08.2019 ВП №59922694.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.11.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/2311/19 скасовано, ухвалено нове, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Окрім того, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2019 заяву ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" задоволено частково, визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/2311/19 від 20.08.2019 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" 44700, 00 грн в порядку регресу, 30% річних у розмірі 2902, 43 грн, пеню у розмірі 3517, 14 грн та 1921, 00 грн витрат зі сплати судового збору та вирішено стягнути з Акціонерного товариства "Банк Альянс на користь ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" безпідставно отримані за виконавчим документом від 20.08.2019 № 904/2311/19 грошові кошти у розмірі 53040, 57 грн.

На виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2019 позивач перерахував на користь ТОВ "Виробничо- комерційна компанія "Альянсремтрактор" кошти у розмірі 53040, 57 грн, що підтверджується платіжним доручення № 1 від 07.02.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач отримав грошові кошти за гарантією від позивача після закінчення строку дії гарантії, а тому такі кошти є отримані відповідачем 04.03.2019 без належних правових підстав.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 44 700,00 грн на підставі ст. 1212 ЦК України, а також 3% річних у розмірі 1 446,63 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Статтею 562 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання.

Згідно зі ч. 1, 2 та 4ст. 563 Цивільного кодексу України У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Частиною 1 статті 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони (ч. 2 ст. 200 ГК України).

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень (ч. 3 ст. 200 ГК України).

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Так, у пункті 2 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Наведеним Положенням передбачено, що безвідклична гарантія - гарантія, умови якої не можуть бути змінені і вона не може бути припинена банком-гарантом згідно із заявою принципала без згоди та погодження з бенефіціаром; безумовна гарантія - гарантія, за якою банк-гарант у разі порушення принципалом свого зобов`язання, забезпеченого гарантією, сплачує кошти бенефіціару за першою його вимогою без подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов.Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до п. 8.4 договору №ПЗ/НРП-181689/НЮ, забезпечення виконання Договору про закупівлю повинно бути дійсним з дня укладання Договору і діяти до 20.01.2019.

Також, пунктом 1.4 договору гарантії № 6893-18 встановлено, що гарантія вступає в силу з « 05» листопада 2018 року та діє по « 20» січня 2019року включно (надалі строк дії гарантії).

Як встановлено судом, у зв`язку з неналежним виконання принципалом - ТОВ Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" умов договору №ПЗ/НРП-181689/НЮ від 16.11.2018, відповідач направив позивачу (позивачем отримано 18.01.2019) вимогу за вих.№РПЧ-8/236 від 17.01.2019 про сплату повної суми забезпечення у розмірі 44 700,00 грн, що підтверджується копією опису вкладення та поштовою квитанцією №311 від 17.01.2019.

Згідно умов п. 3.5 договору гарантії № 6893-18, Банк розглядає вимогу Бенефіціара із доданими документами протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати її отримання.

04.02.2019 позивач отримав доповнення до вимоги за вих.№РПЧ-8/23 від 17.01.2019 № РПЧ-8/378 від 31.01.2019 виробничого підрозділу моторвагонне депо ФАСТІВ-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», до якого було додало копію Положення про регіональну філію «Південно-Західна залізниця ПАТ «Українська залізниця»; копію листа № 31 від 11.01.2019 та копію протоколу №814/1л-1 від 30.10.2018.

25.02.2019 позивач отримав доповнення до вимоги за вих.№РПЧ-8/23 від 17.01.2019 № РПЧ-8/540 від 21.02.2019 виробничого підрозділу моторвагонне депо ФАСТІВ-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», до якого було додало довідки № 16/2 05/3927 від 19.10.2018, копію довіреності.

У зв`язку з настанням гарантійного випадку, 04.03.2019 позивачем на користь відповідача було перераховано суму згідно гарантії у розмірі 44 700,00 грн, з призначенням платежу: «Опл.кошт.зг.вим. № РПЧ-8/236 від 17.01.19 ВПМД Фастів-1 ПАТ «УкрЗалізниця» (400881221) дог.гар.№ 6893-18 від 05.11.18р. ТОВ «ВКК» АЛЬЯНСРЕМТРАКТОР» (36723685), розп.04.03.19».

У відповідності до пунтку 1.3 Постанови Правління НБУ від 29.09.2009 N 580 «Про затвердження Змін до Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2009р. за N 989/17005 банківський день - робочий день банку в тому місці, в якому повинна виконуватися дія, передбачена УПДА або іншими міжнародними документами, затвердженими МТП.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. (ч.1 ст. 255 ЦК України)

Разом з тим, як вище встановлено судом Акціонерне товариство "Банк Альянс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" про стягнення 51 119, 57 грн заборгованості за Договором про надання гарантії №6893-18, з яких: 44 700 грн, 2902,43 грн штрафу та 3517, 14 грн пені.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/2311/19 позов задоволено повністю.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/12311/19 від 19.11.2019, апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" задоволено та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2019 у справі №904/2311/19 скасовано, ухвалено нове, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Зокрема, постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/12311/19 від 19.11.2019 з`ясовано, що 25.01.2019 листом № 05/04-234 позивач поінформував виробничий підрозділ моторвагонне депо ФАСТІВ-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про відсутність правових підстав для задоволення вимоги № РПЧ-8/236 від 17.01.2019, навівши в якості підстав невідповідність в зазначеній вимозі назви принципала, наявність обмежень в доданій довіреності та відсутність в документах, доданих до вимоги Положення про Філію «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Також, вищезазначеною постановою встановлено, що подання моторвагонним депо ФАСТІВ-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» «Доповнень до вимоги РПЧ-8/23: від 17.01.2019р.» № РПЧ-8/378 від 31.01.2019 та № РПЧ-8/540 від 21.02.2019, та оплата позивачем 04.03.2019 44 700,00 грн відбулася після закінчення 20.01.2019 строку дії гарантії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 568 Цивільного кодексу України, зобов`язання гаранта перед кредитором припиняється у разі закінчення строку дії гарантії.

Отже, в постанові Центрального апеляційного господарського суду у справі №904/12311/19 від 19.11.2019 колегія суддів прийшла до висновку, що зобов`язання ПАТ "Банк Альянс" за Банківською гарантією №6893-18 від 05.11.2018 перед моторвагонним депо ФАСТІВ-1 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» є припиненими з 21.01.2019 і відповідно, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ТОВ "Виробничо-комерційна компанія "Альянсремтрактор" сплачених банком 44 700,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, обставини встановлені у постанові по справі №904/12311/19 щодо припинення з 21.01.2019 зобов`язання позивача за Банківською гарантією №6893-18 перед відповідачем повторного доведення не потребують.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Виходячи з системного аналізу зазначеної норми, суд дійшов висновку, що зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; 2) відсутність для цього правових підстав, або коли така підстава згодом відпала.

Приписами ст. ст. 11, 202 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на наведене, а також враховуючи відсутність між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів, в тому числі гарантії №6893-18, та враховуючи, що оплата коштів у розмірі 44 700,00 грн відбулась 04.03.2019 після закінчення строку дії договору, суд дійшов висновку, що відповідач є особою, яка набула майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України, і, як наслідок, зобов`язана повернути позивачу це майно (кошти).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідачем доказів повернення позивачу безпідставно набутих грошових коштів в сумі 44 700,00 грн до суду не надано та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно утримав кошти у розмірі 44 700,00 грн, а тому вказані грошові кошти підлягають поверненню позивачу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідач на користь позивача 44 700,00 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1 446,63 грн 3% річних, нараховані за період з 04.03.2019 по 31.03.2020.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, суд встановив, що він є арифметично вірним, у зв`язку із чим вимоги у цій частині суд задовольняє повністю.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів у розмірі 46 146,63 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та достатніми доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

Доводи відповідача щодо зобов`язання позивача сплатити грошову суму за банківською гарантією, спростовуються встановленими судом обставинами, доказів повернення позивачу коштів у розмірі 44 700,00 грн відповідачем не надано, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 46 146,63 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 46 146,63 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053,м. Київ, вул. Січових Стрільців, 50, ідентифікаційний код 14360506) заборгованість у розмірі 44 700,00 грн, 3% річних у розмірі 1 446,63 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 22.06.2020.

Суддя О.В. Гулевець