РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.06.2020Справа № 910/4807/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія-ВР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Олімпікс»

про стягнення 83 827,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія-ВР» (надалі - ТОВ «БК-ВР») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Олімпікс» (надалі - ТОВ «БК «Олімпікс») про стягнення 83 827,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про надання послуг №20/11/2019 від 20.11.2019, у зв`язку з чим позивач вказує на існування підстав для стягнення заборгованості у розмірі 82 700,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 574,29 грн., інфляційних у розмірі 503,90 грн. та пені у розмірі 49,66 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

01.06.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що строк оплати наданих послуг на заявлену до стягнення суму не настав у зв`язку з непереданням позивачем всіх необхідних документів, передбачених умовами договору №20/11/2019 від 20.11.2019.

У відповіді на відзив на позовну заяву, поданій представником позивача до канцелярії суду 15.06.2020, позивач проти доводів відповідача заперечує, оскільки на виконання умов договору ним були складені та передані відповідачу всі необхідні документи, що зумовлює необхідність оплати виконаних робіт у повному обсязі.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

20.11.2019 між ТОВ «БК-ВР» (виконавець) та ТОВ «БК «Олімпікс» (замовник) був укладений договір про надання послуг №20/11/2019 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2 Договору погоджено найменування послуг: надання послуг доставки і перевезення та роботи спецбудтехніки з оператором (машиністом), а саме навантажувача фронтального DISD SD300N, автогрейдера, асфальтоукладника, котків дорожніх, авто гудронатора, фрези W2000, екскаватора-навантажувача, машини поливально-мийної, а/м DAF з напівпричепом (трал), малої механізації та іншої дорожньої техніки та автомобілів.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна на послуги зазначена в додатку №1, який є невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 3.2 Договору обсяг послуг за цим договором погоджується між виконавцем і замовником та підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за надані послуги проводяться замовником після одержання від виконавця рахунку на оплату послуг або після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що після сплати за послуги до рахунка додаються: первинні документи, передбачені для даного виду послуг чинним законодавством. В разі ненадання зазначених цим пунктом договору документів виконавець зобов`язується відшкодувати спричинені замовнику збитки (витрати).

Згідно з п. 4.3 Договору сторони свідчать, що замовник зобов`язується остаточно розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 20-х (банківських днів) з моменту отримання від виконавця документів, вказаних в п. 4.2 цього договору.

За змістом п. 10.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2010.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 167 450,00 грн., що підтверджується актами надання послуг №179 від 18.12.2019, №178 від 18.12.2019, №152 від 22.11.2019, №153 від 23.11.2019 та №154 від 26.11.2019.

Відповідач частково оплатив надані позивачем послуги на суму 84 750,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 82 700,00 грн.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На підтвердження факту надання відповідачу послуг позивачем долучено до матеріалів справи копії актів надання послуг №179 від 18.12.2019, №178 від 18.12.2019, №152 від 22.11.2019, №153 від 23.11.2019 та №154 від 26.11.2019.

Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документа встановленні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», якою передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, вказаний Закон передбачає обов`язковим реквізитом первинного документа підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Акти надання послуг №179 від 18.12.2019, №178 від 18.12.2019, №152 від 22.11.2019, №153 від 23.11.2019 та №154 від 26.11.2019 вважаються належними доказами отримання відповідачем послуг, оскільки містять всі необхідні реквізити, перелічені в ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Твердження відповідача про незазначення в актах №152 від 22.11.2019, №153 від 23.11.2019 та №154 від 26.11.2019 реквізиту договору, на виконання умов якого надавалися відповідні послуги, судом не приймається до уваги, оскільки у вказаних актах є посилання на основний договір, в той час як відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту укладення між сторони будь-якого іншого договору про надання послуг, окрім договору №20/11/2019 від 20.11.2019.

Крім того, на підтвердження факту надання позивачем послуг, передбачених умовами Договору, до матеріалів справи долучені товарно-транспортні накладні №0029491 від 26.11.2019, №0029492 від 26.11.2019, №0029486 від 23.11.2019, №0029485 від 23.11.2019, №0029557 від 18.12.2019, №0029558 від 18.12.2019, №0029556 від 17.12.2019, №0029481 від 21.11.2019 та №0029559 від 18.12.2019, а також податкові накладні, складені позивачем та прийняті і підписані відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку що матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростований факт надання позивачем послуг доставки і перевезення та роботи спецбудтехніки на загальну суму 167 450,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.1 Договору, відповідач зобов`язаний був оплатити надані послуги після одержання від виконавця рахунку на оплату послуг або після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Згідно з п. 4.3 Договору сторони свідчать, що замовник зобов`язується остаточно розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 20-х (банківських днів) з моменту отримання від виконавця документів, вказаних в п. 4.2 цього договору.

Відповідачем частково оплачено надані позивачем послуги на суму 84 750,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Суд відзначає, що повне приймання відповідачем наданих послуг, а також часткова їх оплата свідчить про те, що у відповідача були наявні всі передбачені п. 4.2 Договору документи для проведення повної оплати наданих послуг, що не спростовано відповідачем у справі.

Більш того, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача із запитом про надання документів, без яких неможливо б було здійснити оплату наданих послуг за актами №179 від 18.12.2019, №178 від 18.12.2019, №152 від 22.11.2019, №153 від 23.11.2019 та №154 від 26.11.2019.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 82 700,00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 82 700,00 грн. на підставі Договору за надані послуги. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

ТОВ «БК «Олімпікс» обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «БК-ВР» про стягнення з ТОВ «БК «Олімпікс» заборгованості у розмірі 82 700,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 574,29 грн., інфляційних у розмірі 503,90 грн. та пені у розмірі 49,66 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання у період з 20.12.2019 по 31.03.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3.6 Договору визначено, що в разі порушення строків оплати послуг, замовник на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0,001% від суми боргу за кожен день прострочення та траф у розмірі 0,0001% від суми боргу (сплачується одноразово).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 574,29 грн., інфляційних у розмірі 503,90 грн. та пені у розмірі 49,66 грн. за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «БК-ВР» про стягнення з ТОВ «БК «Олімпікс» заборгованості у розмірі 82 700,00 грн., 3% річних у розмірі 574,29 грн., інфляційних у розмірі 503,90 грн. та пені у розмірі 49,66 грн. задовольняються судом повністю.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія-ВР» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Олімпікс» (01601, м. Київ, вул. Банкова, 2; ідентифікаційний код 39288133) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія-ВР» (02125, м. Київ, вул. Старосільська, 1; ідентифікаційний код 38013854) заборгованість у розмірі 82 700 (вісімдесят дві тисячі сімсот) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 574 (п`ятсот сімдесят чотири) грн. 29 коп., інфляційні у розмірі 503 (п`ятсот три) грн. 90 коп., пеню у розмірі 49 (сорок дев`ять) грн. 66 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий