ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1373/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Редько А.В.

за результатами підготовчого провадження, з урахуванням заяви відповідача (вх. № 11383/20 від 15.05.2020 року) про визнання позову,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державного вищого навчального закладу "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" (49600, м. Дніпро, вул. Чернишевського, 24а; ідент. код 02070772)

до Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119)

про стягнення 1006382,21 грн.

за участю представників:

позивача Аністрат В.Д.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державний вищий навчальний заклад "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" 05.05.2020 р. звернулось до суду з позовом до комунального підприємства "Харківські теплові мережі", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про закупівлю послуг № 22050304 від 03.05.2019 у розмірі 1006382,21 грн., з яких: 904109,60 грн. сума основного боргу (в т.ч. 150684,93 грн. ПДВ), 87034,09 грн. пеня, 6187,60 грн. інфляційне збільшення боргу, 9050,92 грн. - 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 15095,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.05.2020 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.06.2020 об 11:30.

20.05.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 11383), в якому позовні вимоги ДВНЗ "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" щодо стягнення заборгованості за договором про закупівлю послуг № 22050304 від 03.05.2019 у розмірі 904109,60 грн., пені, інфляційних витрат та 3% річних визнано. При вирішенні питання щодо стягнення судового збору відповідач просить застосувати частину 1 ст. 130 ГПК України та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 50%, а 50% судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Представник позивача у судовому засіданні 09.06.2020 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, а також зазначив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Представник відповідача у засідання суду не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 120, 121 ГПК України.

Згідно з частиною 3 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З огляду на наведену процесуальну норму та враховуючи визнання відповідачем позову під час підготовчого провадження, суд приймає рішення у підготовчому провадженні без призначення справи до розгляду по суті.

Згідно з ч. 4 ст. 185 ГПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Відповідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що позов визнаний відповідачем. При цьому, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, та відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

03.05.2019 р. між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (відповідач, замовник) та Державним вищим навчальним закладом "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" (позивач, виконавець) було укладено договір № 22050304 про закупівлю послуг, за умовами якого виконавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі надати замовнику послуги за кодом ДК 021:2015-ДК021:2015: 71630000-3 - Послуги з технічного нагляду та випробувань (Обстеження будівель та споруд (димових труб) КП "Харківські теплові мережі" з визначенням їх фактичного технічного стану і видачею звітів про їх технічний стан та складанням паспортів технічного стану) (далі за текстом Договору - Послуги), а Замовник прийняти ці послуги та своєчасно оплатити їх.

При наданні послуг виконавець надає замовнику акт наданих послуг разом з технічною документацією відповідно до п. 5.2.1-5.2.3. цього Договору в двох екземплярах (п. 2.2. договору).

Згідно з п. 3.1. договору, ціна договору становить 904 109,60 грн., в т.ч. ПДВ - 150684,93 грн.

У п. 4.1. договору зазначено, що оплата за надані послуги проводиться замовником у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця з відстрочкою платежу до 60 календарних днів з моменту підписання замовником акту/ів наданих послуг.

Обсяг та характер послуг визначений технічним завданням, переліком та характеристиками будівель та споруд (димових труб), що підлягають обстеженню, кошторисом та графіком надання послуг, строк надання послуг - з дати укладення договору до 31 серпня 2019 р. (п. 5.1. договору)

Згідно пунктів 6.2.1 і 6.2.4 договору, замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги, а також приймати надані послуги за актом/ами наданих послуг.

Згідно з пунктом 6.3.1 договору виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги в порядку, визначеному у Договорі.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та Договором.

Згідно з пунктом 7.4 договору у разі несплати вартості наданих послуг замовником у строк, встановлений розділом IV договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

За доводами позивача, протягом дії договору, останнім належним чином виконувались зобов`язання за договором, про що свідчать підписані акти здачі-приймання наданих послуг, а саме:

- акт здачі-приймання наданих послуг № 1 від 27.06.2019 року на суму 266493,61 грн. без ПДВ (ПДВ 53298,72 грн.);

- акт здачі-приймання наданих послуг № 2 від 30.07.2019 р. на суму 243323,70 грн. без з ПДВ (ПДВ 48664,74 грн.);

- акт здачі-приймання наданих послуг № 3 від 28.08.2019 р. на суму 100640,90грн. без ПДВ (ПДВ 20128,18 грн.);

- акт здачі-приймання наданих послуг № 4 від 28.08.2019 р. на суму 142966,46 грн. без ПДВ (ПДВ 28593,29 грн.).

Всі Акти наданих послуг були належним чином оформлено виконавцем і підписані без зауважень замовником, та є необхідною юридичною підставою для їх повної оплати, згідно з пунктами 1.1, 3.1,4.1, 6.2.1 Договору.

Проте відповідачем не здійснено оплату послу у повному обсязі, у зв`язку з чим утворився борг у сумі 904109,60 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 904109,60 грн. основного бору (вартість наданих послуг), 87034,09 грн. пені, 6187,60 грн. інфляційних втрат, 9050,92грн. - 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір № 22050304 про закупівлю послуг від 03.05.2019 є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, останнім виконано зобов`язання за договором протягом дії договору, що підтверджується актами надання послуг №№ 1-4, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими їх печатками (завірені копії яких містяться в матеріалах справи), проте відповідачем не оплачено у повному обсязі надані послуги за договором.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем подано 20.05.2020 через канцелярію суду письмову заяву, якою визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом також встановлено, що заява відповідача про визнання позову підписана представником відповідача адвокатом Ващенко Т.Д., яка наділена, зокрема, правомповного або часткового визнання позову, а відтак не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи те, що визнання позову уповноваженим представником відповідача відповідає вимогам ст. 191 Господарського процесуального кодексу України та такі дії останнього не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору у розмірі 50% на відповідача в порядку ст. 129, ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129 ГПК України, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 130 ГПК України, якою визначено право позивача на повернення 50 відсотків судового збору, зокрема, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, яке було реалізоване відповідачем, витрати зі сплати інших 50 відсотків судового збору у розмірі 7547,87 грн. покладаються на відповідача.

Одночасно суд наголошує, що питання про повернення вищезазначених 50 % судового збору буде вирішено судом після звернення позивача з відповідним клопотанням, в порядку приписів ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 130, 185, 191, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119) на користь Державного вищого навчального закладу "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" (49600, м. Дніпро, вул. Чернишевського, 24а; ідент. код 02070772) 904109,60 грн. заборгованості (в тому числі ПДВ), 87034,09 грн. пені, 6187,60 грн. збитків від інфляції, 9050,92 грн. 3% річних; а також 7547,87 грн. витрат з оплати судового збору

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення та з урахуванням п.17.5 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України та п. 4 розділ Х Прикінцеві положення ГПК України.

Повне рішення складено "19" червня 2020 р.

Суддя М.І. Шатерніков