ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 925/869/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Коваль Г.В. паспорт НОМЕР_1 , Каленська С.С., ордер серія АА №1032224,

від відповідача 1: Грищак А. М згідно витягу з ЄДР,

від відповідача 2: Жила А.А. ордер серія ЧК№124626 від 18.09.2019, Татарченко К.В., ордер серія ВІ№1000339 від 19.09.2019

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коваль Галини Василівни, м. Умань, Черкаська область

на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 (повний текст складено 02.12.2019)

у справі №925/869/19 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Коваль Галини Василівни, м. Умань, Черкаська область

до 1)Уманської міської ради, м. Умань, Черкаська область

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Уманська зоря", м. Умань, Черкаська область,

про визнання договору оренди нерухомого майна укладеним,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Фізична особа-підприємець Коваль Галина Василівна (далі -ФОП Коваль Г.В., позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Уманської міської ради (далі - відповідач 1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "Уманська зоря" (далі - ТОВ "Редакція газети "Уманська зоря", відповідач 2) про визнання укладеним Договору оренди нежитлових приміщень № 3 від 01.01.2016, укладений між Редакцією газети "Уманська зоря" (правонаступник ТОВ "Редакція газети "Уманська зоря") та ФОП Коваль Г. В.

Підставою звернення до суду з даним позовом позивач зазначає норму ст.638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що Уманська міська рада, новий власник об`єкта оренди, не визнає спірний Договір, в той час як позивач належним чином виконує взяті на себе зобов`язання орендаря зі сплати орендної плати та інших платежів по Договору оренди майна. Крім того, позивач зазначає, що сторонами Договору погоджені всі істотні умови: 1) визначено об`єкт оренди та його ідентифікуючі ознаки (п. 1.1 - 1.5 Договору); 2) погоджено строк, на який укладається Договір (п. 1.7. Договору); 3) погоджено ціну Договору у вигляді орендної плати, визначено строки її індексації та внесення (п.п. 2.1-2.6 Договору); 4) погоджено збільшення орендної плати з урахуванням індексу інфляції (п. 2.2.); 5) погоджено умови передання та повернення майна (п.п. 3.1.1.; п. 3.1.9.).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 20.11.19 у справі №925/869/19 у позові відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що вимога позивача у цій справі про визнання Договору оренди нерухомого майна укладеним не відповідає способам захисту прав, встановленим ст. 16 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ФОП Коваль Г.В. звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.19 скасувати та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування підстав, викладених в апеляційній скарзі, позивач зазначає, що при укладені Договору оренди нежитлових приміщень №3 від 01.01.2016 сторонами було досягнуто згоду щодо всіх істотних умов, які є обов`язковими для правовідносин оренди. Разом з цим позивачем зазначено, що останнім належним чином здійснювалося виконання обов`язків щодо внесення орендної плати, покриття витрат за комунальні послуги, сплати індексації орендної плати, що підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи. За твердженням апелянта, Уманська міська рада, всупереч положенням ст. 793 ЦК України, ухилилася від нотаріального посвідчення цього Договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №925/869/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Коробенко Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Коваль Г.В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.19 у справі №925/869/19, справу №925/869/19 призначено до розгляду на 17.03.2020 о 15 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2020, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці 17.03.2020, відкладено розгляд справи на 07.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 з 12 березня до 24 квітня 2020 року на усій території України запроваджено карантин.

З метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до приписів ст. 32 ГПК України, з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 124, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 2, ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, враховуючи завдання господарського судочинства, Північним апеляційним господарським судом ухвалою від 06.04.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги ФОП Коваль Г. В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у даній справі на 12.05.2020. У зв`язку з зазначеним судове засідання призначене у цій справі на 07.04.2020 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 розгляд апеляційної скарги ФОП Коваль Г. В. на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у справі №925/869/19 відкладено на 11.06.2020.

Явка представників сторін.

У судовому засіданні 11.06.2020 представник позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд вимоги апеляційної скарги задовольнити, а рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечували, просили апеляційний господарський суд відмовити в задоволені апеляційної скарги позивача, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Позиції учасників справи.

31.01.2020 через відділ документального забезпечення суду від представника Уманської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення вимоги апеляційної скарги, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги відповідач 1 зазначив, що доводи, які наводить в апеляційній скарзі позивач є безпідставними, не спростовують законність оскаржуваного рішення у даній справі, а апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з тих підстав, що Договір оренди нежитлових приміщень №3 від 01.01.2016 не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не посвідчений нотаріально, отже є нікчемним. Також представником Уманської міської ради зазначено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідачами від пропозицій позивача щодо нотаріального посвідчення спірного договору. Таким чином, за твердженням представника Уманської міської ради, спірний договір не можна вважати укладеним.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до Договору оренди від 20.06.2007 № 2 ФОП Коваль Г. В. орендувала у Редакції газети "Уманська зоря" нежитлові приміщення площею 167 кв. м., за адресою: вул. Шевченка, 26а (поверх № 1), м. Умань, Черкаська область, до 2010 року.

В результаті внесення змін до Договору оренди № 2 від 20.06.2007, укладення відповідних додаткових угод та пролонгації Договору оренди, позивач орендувала зазначені приміщення до 2015 року включно, що підтверджується наявними в матеріалах справи Договором оренди № 2 від 20.06.2007, актом прийому-передачі орендованого приміщення від 23.08.2007, додатків до Договору оренди від 21.06.2010, від 01.01.2011 та від 15.01.2015 із відповідними відмітками про пролонгацію Договору оренди (а.с. 15-21).

Відповідно до письмового погодження власника нежитлових приміщень, позивачем здійснено ремонт в орендованих приміщеннях, про що був укладений Договір підряду № 1 від 20.06.2007 із ФОП Мороз Д.В. на загальну суму 105704,00 грн. (а.с. 22-25).

01.01.2016 між Редакцією газети "Уманська зоря" (орендодавець) та ФОП Коваль Г. В. (орендар) було укладено Договір оренди № 3 (далі - Договір) (а.с. 26-27).

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору орендодавець зобов`язався надати орендареві у платне строкове користування приміщення (кімнати), яке розташоване за адресою: вул. Шевченка, 26а, поверх №1, м. Умань, Черкаська область, і на момент передачі в оренду знаходиться в стані, придатному для використання в якості офісного приміщення, орендар зобов`язався прийняти об`єкт, необхідний йому для здійснення підприємницької діяльності.

Передавання майна не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається редакція газети "Уманська зоря", а орендар користується ним протягом строку оренди (п.1.2. Договору).

Орендодавець підтверджує наявність у нього права власності на об`єкт оренди (п. 1.5. Договору).

Відповідно до пункту 1.7. Договору термін дії договору оренди з моменту його підписання визначений сторонами до 31 грудня 2027 року; сторони можуть продовжити дію цього Договору шляхом підписання додаткової угоди; орендар має переважне перед третіми особами право на продовження Договору оренди.

При переході права власності на об`єкт до інших осіб Договір зберігає свою чинність для нового власника на цих же умовах (п. 6.1. Договору).

Зміни та доповнення до цього Договору можуть вноситися за взаємної згоди з органом, який є правонаступником прав та обов`язків орендодавця, шляхом складання письмових змін та доповнень і розглядаються протягом одного місяця з дати подання їх до розгляду іншою стороною (п. 6.2. Договору).

Згідно акту прийому-передавання в оренду від 1.01.2016 реакцією газети "Уманська зоря" передано ФОП Коваль Г.В. до експлуатації приміщення, зазначене в Договорі (а.с. 28).

Відповідно до рахунків, які надавалися редакцією газети "Уманська зоря" за період 2016 - 2018 р.р., позивачем сплачено орендну плату, витрати за електроенергію, водопостачання та водовідведення, а саме:

- у 2016 році за рахунками: № 4 від 28.01.16; № 6 від 29.02.16; № 12 від 29.03.16; № 13 від 29.04.2016; № 109 від 31.05.2016; № 27 від 28.06.2016; № 28 від 29.07.2016; № 35 від 31.08.2016; № 39 від 30.09.2016; № 43 від 28.10.2016; № 47 від 28.11.2016; № 51 від 27.12.2016 на загальну суму 89821,47 гривень;

- у 2017 році за рахунками: № 1 від 30.01.17; № 8 від 28.02.17; № 13а від 31.03.17; № 15 від 23.04.2017; № 22 № 22а від 31.05.2017; № 23 від 30.06.2017; № 30 та № 30а від 31.07.2017; № 35 від 31.08.2017; № 36 та № 36а від 30.09.2017; № 40 від 30.10.2017; № 42 від 31.10.2017; 47 від 30.11.2017; № 15 від 29.12.2017 на загальну суму 94898,45 гривень;

- у 2018 році за рахунками: № 1 від 22.01.18; № 1а від 21.02.18; № 6 від 19.03.18; № 18 від 19.04.2018; № 7 від 03.04.2018; № 18а від 19.04.2018; № 23та № 23а від 21.05.2018; № 27 від 19.06.2018; № 34 від 23.07.2018; № 30 від 05.07.2018; № 38 від 20.08.2018; № 39 та № 39а від 26.09.2018; квитанцією про сплату № 0.0..1 від 29.11.2018; № 156 від 12.12.2018; № 298 від 17.01.2019 на загальну суму 95098,31 гривень;

Листом від 05.11.2018 № 24 відповідач 2 повідомив позивача про те, що ТОВ "Редакція газети "Уманська зоря" передало приміщення, які були орендовані позивачем, на баланс Виконавчого комітету Уманської міської ради.

Листом від 06.11.2018 позивач звернулася до Уманської міської ради щодо надання банківських реквізитів для перерахування коштів з орендної плати та компенсацій витрат на комунальні послуги.

Листом від 08.01.2019 № 02-01/К-13716 Виконавчий комітет Уманської міської посилаючись на ст. 793 ЦК України зазначив, що Договір є нікчемним, оскільки нотаріально не посвідчений, та вказав на необхідність звільнити орендовані приміщення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Умань в особі Уманської міської ради.

Як убачається із матеріалів справи рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 925/180/19, що набрало законної сили, встановлено, що на момент укладення Договору власником майна була редакція газети "Уманська зоря", що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2004 серії САА № 612294.

20 липня 2016 року Уманською міською радою прийнято рішення за №2.23-14/7 "Про реформування редакції газети "Уманська зоря".

Даним рішенням було повідомлено державного реєстратора про реорганізацію юридичної особи шляхом її перетворення та в подальшому подати в установленому законодавством порядку необхідні документи для внесення до єдиного державного реєстру відповідних записів.

Також рішенням було передбачено, що після державної реєстрації та внесення до Єдиного державного реєстру відповідних записів про перетворення редакції газети та останній необхідно укласти з Уманською міською радою договір оренди приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Шевченка, 26а строком на 15 років з розміром орендної плати, установленої для бюджетної організації.

Загальними зборами засновників редакції газети "Уманська зоря" було прийнято рішення (яке оформлене протоколом № 3 від 19.04.2018) про виведення зі складу співзасновників редакції газети "Уманська зоря" Уманську міську раду та вирішено повернути засновнику Уманській міській раді його внесок - об`єкт нерухомого майна: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Умань, вул. Шевченка, 26а. Опис об`єкта: загальна площа 1130,9 кв.м.; нежитлова будівля з прибудовами, А, 1130,9 кв.м.; гараж, Е.

Вищевказані рішення чинні та у встановленому законом порядку скасовані не були.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі 925/180/19 в задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Коваль Галини Василівни до Уманської міської ради про визнання договору оренди нежитлових приміщень № 3 від 01 січня 2016 року дійсним відмовлено, оскільки Фізичною особою-підприємцем Коваль Галиною Василівною, не надано суду у вказаній справі належних доказів звернення до редакції газети (сторони договору) чи до нового власника майна щодо нотаріального посвідчення договору і що саме даними особами їй було відмовлено в цьому, відтак господарський суд у справі №925/180/19 дійшов висновку про відсутність підстав для визнання договору оренди дійсним.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати укладеним Договір оренди нежитлових приміщень № 3 від 01.01.2016 на підставі статті 638 ЦК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначеного суб`єкта захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яку суди разом із рішеннями Європейського суду з прав людини повинні застосовувати як джерело права, враховуючи вимоги Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд з прав людини указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Вимога позивача зводиться до встановлення фактичної обставини у справі, а саме визнання спірного договору укладеним, є встановленням юридично факту.

Вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16.

Отже, вимога позивача не є правильно обраним способом захисту своїх цивільних прав та інтересів, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи ФОП Коваль Г.В., викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ФОП Коваль Г.В. про визнання укладеним Договору оренди № від 01.01.2016.

Отже рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у справі №925/869/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Коваль Галини Василівни на рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у справі №925/869/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 20.11.2019 у справі №925/869/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/869/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.06.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир