УХВАЛА

м. Київ

15.06.2020Справа № 910/1956/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька обл., місто Маріуполь, ВУЛИЦЯ ЛЕВЧЕНКА, будинок 1)
до проАкціонерного товариства «Укрзалізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5) стягнення 15978,51 грн.

Суддя Чинчин О.В.

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі також - «Відповідач») про стягнення збитків у розмірі 107832,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незабезпеченням Відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, у зв`язку з чим заявлено вимоги про відшкодування вартості втраченого вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2020 у справі №910/1956/20 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про стягнення 15 978,51 грн. - задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» збитки у розмірі 15 978,51 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

05.06.2020 до Господарського суду міста Києва від Позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд задовольнити вимогу щодо стягнення витрат Позивача на професійну правничу допомогу, до якого додано докази на підтвердження відповідних витрат. Одночасно, Позивачем подано Заяву про поновлення пропущеного процесуального строку.

Суд, розглянувши Заву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про поновлення процесуального строку для подачі доказів, зазначає.

Відповідно до частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

При зверненні до суду з даними позовом Позивачем вказано, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу (адвоката) в розмірі 1736,29 грн. На підтвердження понесених витрат, Позивачем до позовної заяви було додано копію Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018, копію Додаткової угоди № 26 від 09.12.2019 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 845 від 30.03.2018 та докази на підтвердження статусу особи - представника Позивача як адвоката. Втім, доказів фактично понесених витрат на правову допомогу Позивачем до позовної заяви не додано

Судом встановлено, що при прийнятті Господарським судом міста Києва рішення від 16.04.2020 у справі № 910/1956/20 судом не було вирішено питання про відшкодування Позивачеві витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/1956/20.

Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частин 2, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що вимога частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Суд акцентує увагу, що справа № 910/1956/20 розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, під час якого в силу приписів частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України судові дебати не проводяться, у зв`язку з чим у Позивача був наявний обов`язок подати докази в підтвердження понесення ним судових витрат до моменту прийняття судового рішення (16.04.2020) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Таким чином, Позивач повинен був подати відповідні докази у строк по 21.04.2020, що останнім вчинено не було.

Як вбачається з матеріалів справи, з Клопотанням про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, до якого додані відповідні докази, Позивач звернувся до суду 29.05.2020. Одночасно з вказаним клопотанням Позивачем подано Заяву про поновлення пропущеного процесуального строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування продовження процесуального строку для подачі доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу Позивач, зазначає, що з моменту встановлення на території України карантину розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.02.2020 № «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби, спричиненої корона вірусом 2019-nCoV» та постановою від 02.04.2020 № 255 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України» від 11.03.2020 № 211» підприємство працює в режимі віддаленого доступу, у зв`язку з чим докази надаються із запізненням.

За приписами ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, внесено зміни, зокрема, до Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України, а саме доповнено ч. 4 наступного змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).»

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

За таких підстав, враховуючи наведене, Суд визнає поважною причину пропуску Позивачем строку на подання доказів, вважає за можливе задовольнити Заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 26.05.2020 про поновлення процесуального строку для подачі доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, поновити пропущений Позивачем строк на подання доказів, прийняти подані Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» докази понесених витрат на професійну правничу допомогу до розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 2, 118, 119, 129, 233, 234, 235, пункт 4 Розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 26.05.2020 про поновлення процесуального строку для подачі доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

2. Поновити Приватному акціонерному товариству «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» процесуальний строк для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

3. Прийняти до розгляду подані Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 15 червня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин