ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Справа № 902/1011/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухвалене 22.01.2020, повне рішення складено 24.01.2020, у справі № 902/1011/19

за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

до Фізичної особи-підприємця Ходакова Антона Ігоревича

про стягнення 8000,00 грн.

В листопаді 2019 Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» звернулось до Господарського суду Вінницької області із позовом до Фізичної особи-підприємця Ходокова Антона Ігоровича про стягнення 8 000,00 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 941-19/10 від 17.07.2019 по монументальному розпису стіни сюжетним зображенням /а.с. 3-5/.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19, у позові Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго»" до відповідача Фізичної особи-підприємця Ходакова Антона Ігоревича про стягнення 8000,00 грн - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем всупереч ч.1 ст. 74 ГПК України не доведено належними та допустимими доказами наявність збитків, істотного порушення вимог законодавства відповідачем чи неналежного виконання останнім своїх зобов`язань, які б спричинили позивачу збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність повного складу цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, а тому у задоволенні даного позову відмовлено /а.с. 35-42/.

Позивач Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає наступне:

- згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміють витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження 'її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною;

- враховуючи що грошові кошти, які належать позивачу, є предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки, а тому вони відносять до визначення майна згідно ст. 190 ЦК України та ст. 224 ГК України;

- позивач надав всі належні і допустимі докази, які підтверджують факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по Договору. При визначенні розміру збитків, заподіяних неналежним виконанням договірних зобов`язань позивачем взято до уваги саме наслідки порушення цих договірних зобов`язань для підприємства;

- всі складові загальних умов відповідальності присутні в даному спорі. Позивач оцінив нанесені збитки в розмірі 8 000,00 грн, проте суд розглянув цю суму як платіж, здійснений відповідачу на підставі Договору. Таким чином, надавши неналежну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, недостатньо дослідивши їх окремо та у сукупності, суд прийшов до неправильного висновку про відмову в задоволені позову.

Таким чином, на думку скаржника, суд першої інстанції при ухваленні рішення не в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неповно дослідив докази, на які посилався відповідач як на підставу своїх заперечень, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд не вірно застосував норми як матеріального (ст. 225, 226 ГК України), так і процесуального права (ст.73, 76-79 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19; розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» ухвалено здійснювати без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи; зобов`язано відповідача ФОП Ходокова Антона Ігоровича протягом десяти днів з дня одержання даної ухвали надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті відповідач ФОП Ходоков А.І. не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом строку, встановленого в ухвалі суду від 27.03.2020, що згідно з ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Ухвала суду від 27.03.2020 направлялась за місцем проживання відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.07.2019 між Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Ходаковим Антоном Ігоровичем (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 941-19/10, за умовами п.1.1 якого Виконавець зобов`язується, за завданням Замовника, надати послуги визначені п.1.2 Договору (надалі - послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх в порядку та строки визначені Договором.

Виконавець за цим Договором надає Замовнику наступні послуги, а саме здійснює виконання робіт по організації та проведенню заходу по монументальному розпису стіни сюжетним зображенням. Датою надання послуг є дата підписання сторонами акту приймання - передачі наданих послуг (п.1.2 Договору).

Згідно пунктів 2.1 - 2.5 Договору вартість послуг встановлюється в національній валюті України та включає в себе всі витрати Виконавця. Загальна вартість послуг за Договором складає 25 000,00 грн. Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформляється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін. Платежі за цим Договором здійснюються в національній валюті шляхом перерахування грошових коштів 30 % передплати протягом 7 днів з моменту виставлення рахунку на розрахунковий рахунок, а остаточний розрахунок сторони проводять до кінця поточного року.

Згідно з підп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 Договору, Виконавець зобов`язаний в повному обсязі своєчасно надати послуги належної якості відповідно до умов Договору; після завершення надання послуг надати Замовнику акт приймання - передачі наданих послуг.

Відповідно до підп. 3.2.1 п. 3.2 Договору, Виконавець має право отримати за надані послуги оплату в розмірах і строки, передбачені цим Договором.

Замовник зобов`язаний прийняти від Виконавця надані послуги шляхом підписання акту приймання-передачі наданих послуг, якщо вони відповідають умовам договору, і оплатити їх в порядку, розмірі та в строк, визначені цим Договором. У термін, визначений цим Договором, здійснити повний розрахунок (підп. 3.3.1, 3.3.2 п. 3.3 Договору).

У п. 4.1, п. 4.2 Договору сторони передбачили, що за невиконання (неналежне виконання) прийнятих на себе зобов`язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором. Сторона, яка не виконала або виконала неналежним чином зобов`язання за цим Договором, відшкодовує іншій стороні, всі заподіяні збитки.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором (п.7.1 Договору). Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п.7.2 Договору).

На виконання умов договору позивач 23.07.2019 перерахував відповідачу 8000,00 грн, що стверджується платіжним дорученням № 5838 від 23.07.2019. В призначенні платежу зазначено: «Оплата за виконані роботи розпису стіни згідно рах. № б/н від 17.07.2019».

Позивачем долучено до матеріалів справи копію затвердженого ескізу зображення та фото виконаного монументального розпису стіни відповідачем.

Посилаючись на умови п. 4.2 Договору від 17.07.2019, за яким сторона, яка не виконала або виконала неналежним чином зобов`язання за цим договором, відшкодовує іншій стороні, всі заподіяні збитки, позивач вважає, що монументальний розпис стіни виконавець здійснив неякісно, зокрема сюжетне зображення на стіні не відповідає затвердженому ескізу (відсутні деякі елементи сюжету, спотворено перспективу зображення, на розписі стіни не враховано просторову структуру і віддаленість елементів зображення від стороннього спостерігача, різкий контраст між небом та хмарами справляє неприємне враження, хмари на зображенні більше нагадують наслідки ядерного вибуху). У зв`язку із чим КП Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» завдані збитки на суму 8 000,00 грн. Вказані обставини у сукупності і стали підставою для звернення позивача до суду із відповідними вимогами.

Разом з тим, акт приймання-передачі наданих послуг матеріали справи не містять, доказів звернення до відповідача про усунення недоліків виконаного монументального розпису стіни та про відшкодування збитків на суму 8000,00 грн позивачем суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, з огляду на таке.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 941-19/10 від 17.07.2019, який за своєю правовою природою має ознаки договору з надання послуг.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 906 ЦК України).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідача, наявності та розміру понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками, покладено на позивача.

Суд зазначає, що збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Зі змісту позовної заяви полягає, що збитки замовника за договором фактично полягають в тому, що в процесі виконання виконавцем робіт по організації та проведенню заходу по монументальному розпису стіни сюжетним зображенням, позивачем виявлено відповідний ряд недоліків, які унеможливлюють виконання відповідачем свого зобов`язання належним чином.

Однак, позивач не надав належні докази, які б підтверджували, що робота виконана відповідачем з відступами від умов договору, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру. Відсутні й докази звернення з письмовою вимогою до відповідача про усунення недоліків у виконаних роботах.

В свою чергу, позивач не довів порушення його права відповідачем, як і не довів належними доказами, які необхідно понести витрати для відновлення свого порушеного (на думку позивача) права. Тобто позивачем не доведено розмір збитків та сам факт їх понесення.

Окрім того, з наданих до матеріалів справи документів полягає, що платіж у розмірі 8 000,00 грн позивачем був здійснений відповідачу на підставі Договору, а тому за правовою природою дана сума не є збитками, а є виконанням стороною зобов`язання за Договором, що фактично підтверджує, що наразі між сторонами виникли правовідносини з виконання своїх договірних зобов`язань, проте ніяким чином не завдання відповідачем позивачу збитків.

Враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності збитків, істотного порушення вимог законодавства відповідачем чи неналежного виконання останнім своїх зобов`язань, які б спричинили позивачу збитки, необґрунтовано причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача 8 000,00 грн збитків, оскільки у спірних відносинах не вбачається повного складу (всіх елементів) господарського правопорушення.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що доводи та заперечення апелянта, які викладені в апеляційній скарзі фактично були також відображені останнім у позовній заяві та належним чином дослідженні місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому не можуть бути підставою для його скасування та відхиляються як необґрунтовані.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19 ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до част.5 ст.240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 22.01.2020 у справі № 902/1011/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 902/1011/19 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "09" червня 2020 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.