ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3167/19

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 137) в інтересах держави в особі Славутицької міської ради (07100, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, буд. 7)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Лінія (07101, Київська обл., м. Славутич, Каштановий проїзд, буд. 1),

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5А),

про стягнення 136149,09 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р.

секретар судового засідання: Демідова А.А.

прокурор: Набок Ю.В. (посвідчення № 044829 від 16.11.2016 р.);

від позивача: Шейко Ю.М. (довіреність б/н від 27.05.2020 р.);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився.

Обставини справи:

Заступник керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Славутицької міської ради (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Лінія (далі - відповідач), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головного управління ДПС у Київській області (третя особа), про стягнення 121407,69 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення відповідачем умов договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. щодо своєчасного здійснення орендних платежів, у зв`язку з чим просив суд стягнути 121407,69 грн. заборгованості з орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.12.2019 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.01.2020 р., а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Київській області.

Підготовче засідання відкладалось.

15.01.2020 р. засобами електронного зв`язку до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н, б/д (вх. № 880/20 від 15.01.2020 р.), за змістом якої позивач просив суд задовольнити позовні вимоги прокурора у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, Славутицька міська рада зазначала, що 24.10.2014 р. між останньою та ТОВ Лінія було укладено договір оренди землі № 692.14, згідно якого відповідачеві було передано в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі Їдальня Пролісок Фабрики напівфабрикатів XXI століття, розташовану за адресою: Київська обл., м. Славутич, Каштановий проїзд, 1. Як вказує позивач, умовами зазначеного договору визначено розмір, порядок внесення орендної плати та випадки перегляду розміру орендної плати шляхом підписання додаткової угоди до цього договору. У подальшому, сторонами було укладено додаткові угоди № 1 та № 2, якими збільшено розмір орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. Окрім того, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на адресу ТОВ Лінія було направлено додаткову угоду № 3 щодо узгодження внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розрахунку та розміру орендної плати до 3865,33 грн. на місяць. Однак, зазначений документ орендарем не було отримано та, відповідно, не погоджено сторонами.

Позивач стверджує, що станом на даний час між Славутицькою міською радою та ТОВ Лінія продовжуються правовідносини щодо оренди землі, однак, взяті відповідачем за умовами договору зобов`язання щодо платного користування земельною ділянкою не виконуються, що, в свою чергу, призводить до порушення прав позивача.

З огляду на викладене, позивач зазначав, що, на його переконання, позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

24.02.2020 р. до господарського суду Київської області від заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області надійшла заява № 35/2-14вих-20 від 15.01.2020 р. (вх. № 4113/20 від 24.02.2020 р.) про збільшення розміру позовних вимог, за змістом якої прокурор просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Лінія 136149,09 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. за період з 01.12.2016 р. по 31.12.2019 р. Обґрунтовуючи вказану заяву, прокурор зазначає, що з листа Головного управління ДПС у Київській області № 14450/9/10-26-10-01-12 від 23.12.2019 р. вбачається, що нарахована відповідачем орендна плата за 2019 рік у сумі 44224,12 грн. останнім не сплачувалась, а відтак, сума боргу ТОВ Лінія перед позивачем на даний час збільшилась і становить загалом 136149,09 грн.

У судовому засіданні 24.02.2020 р. прокурор підтримувала позов, з урахуванням заяви № 35/2-14вих-20 від 15.01.2020 р. (вх. № 4113/20 від 24.02.2020 р.) про збільшення розміру позовних вимог, а також клопотала про відкладення судового засідання у даній справі з метою надання можливості іншим учасникам справи отримати вказану заяву; представник позивача був присутній; представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Дослідивши заяву заступника керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області № 35/2-14вих-20 від 15.01.2020 р. (вх. № 4113/20 від 24.02.2020 р.) про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку щодо прийняття вказаної заяви до розгляду, з огляду на дотримання прокурором вимог ч.ч. 3, 5 ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснювався з її урахуванням, а саме про стягнення 136149,09 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р.

28.02.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення № 01-12/476 від 28.02.2020 р. (вх. № 4728/20 від 28.02.2020 р.), за змістом яких позивач зазначає, що відповідно до поданої прокурором заяви № 35/2-14вих-20 від 15.01.2020 р. (вх. № 4113/20 від 24.02.2020 р.) про збільшення розміру позовних вимог, за період з 01.12.2016 р. по 31.12.2019 р. розмір заборгованості відповідача становить 136149,09 грн. Проте, як вказує позивач, згідно з інформацією Броварського управління ГУ ДПС України у Київській області станом на 16.01.2020 р. загальний податковий борг ТОВ Лінія з орендної плати за землю становить 202930,59 грн. Разом з тим, враховуючи, що заявлена до стягнення сума заборгованості була визначена прокурором за період з 01.12.2016 р. по 31.12.2019 р., тобто, в межах трирічного строку позовної давності, Славутицька міська рада вважає позовні вимоги Броварської місцевої прокуратури Київської області про стягнення з відповідача 136149,09 грн. заборгованості з орендної плати згідно договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні 16.03.2020 р. прокурор та представник позивача заявили про надання суду всіх наявних у Броварської місцевої прокуратури Київської області та Славутицької міської ради доказів, що мають значення для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2020 р. у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2020 р., у зв`язку із введенням в Україні постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 (з подальшими змінами та доповненнями) карантинних заходів, учасників справи було повідомлено, що судове засідання з розгляду справи по суті 02.04.2020 р. о 15:20 не відбудеться, а про дату і час наступного судового засідання останніх буде повідомлено додатково ухвалою суду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 р. строк дії карантину було продовжено до 22.05.2020 р., у зв`язку з чим ухвалою від 12.05.2020 р. суд призначив судове засідання з розгляду справи № 911/3167/19 по суті на 01.06.2020 р., поза межами встановленого на той час строку карантину.

У судовому засіданні 01.06.2020 р. прокурор та представник позивача позов підтримували. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 01.06.2020 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

24.10.2014 р. між Славутицькою міською радою Київської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Лінія (орендар) було укладено договір оренди землі 692.14, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі «Їдальня «Пролісок «Фабрики напівфабрикатів ХХІ століття», розташовану за адресою: Київська обл., м. Славутич, Каштановий проїзд, 1.

Згідно з п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,2478 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 777001,68 грн. (п. 2.4 договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 23310,05 грн. в рік, на місяць орендна плата становить 1942,50 грн.

Розмір орендної плати за земельну ділянку встановлено з урахуванням її цільового призначення, згідно з Податковим кодексом України, рішеннями Славутицької міської ради від 08.07.2011 р. № 335-10-VІ «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Славутича Київської області (станом на 01.01.2010 р.) та введення в дію нормативної грошової оцінки земель міста Славутича Київської області», від 08.07.2011 р. № 336-10-VІ «Про встановлення розмірів земельного податку та орендної плати за землю та врегулювання питань, пов`язаних з проведенням нормативної грошової оцінки земель міста Славутич», витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.10.2014 р. № 87 (п. 4.2 договору).

Умовами п. 4.3 договору передбачено, що орендна плата вноситься у грошовій безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.4 договору розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством. Перегляд орендної плати за землю оформляється шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

12.05.2015 р. між Славутицькою міською радою Київської області та ТОВ «Лінія» було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. про зміну розміру орендної плати, згідно з якою сторони погодилися внести зміни, серед іншого, до пунктів 2.4 та 4.1 договору оренди, визначивши, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 970475,10 грн., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 87 від 10.10.2014 р. з коефіцієнтом індексації нормативної грошової оцінки земель 1,249 з 01.01.2015 р.

Також сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить 29114,25 грн. в рік, на місяць орендна плата становить 2426,19 грн. з 01.01.2015 р.

14.04.2016 р. між Славутицькою міською радою Київської області та ТОВ «Лінія» було укладено додаткову угоду № 2 до договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. про зміну розміру орендної плати. Сторони погодилися внести зміни, серед іншого, до пунктів 2.4 та 4.1 договору оренди, визначивши, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1390690,82 грн., згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 87 від 10.10.2014 р. з коефіцієнтом індексації нормативної грошової оцінки земель 1,433.

Також сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій безготівковій формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і становить з 01.01.2016 р. 41720,72 грн. в рік, на місяць орендна плата складає 3476,73 грн.

Крім того, у зв`язку зі зміною значення коефіцієнта індексації у 2017 році, Славутицькою міською радою було підготовлено додаткову угоду № 3 до договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. та підписано зі сторони Славутицької міської ради і 24.01.2018 р. передано на підпис ТОВ «Лінія». Відповідно до вказаної додаткової угоди орендна плата в рік становить 44223,97 грн., на місяць орендна плата становить 3685,33 грн. з 01.01.2017 р. У зв`язку з неповерненням підписаної додаткової угоди № 3 до ТОВ «Лінія» Славутицькою міською радою було направлено лист № 01-22/544 від 20.03.2018 р. та рекомендований лист № 01-15/1543 від 15.07.2019 р. щодо повернення підписаного зі сторони ТОВ «Лінія» екземпляру додаткової угоди № 3 (лист було повернуто за закінченням терміну зберігання). Тобто, з матеріалів справи слідує, що підписаний екземпляр додаткової угоди № 3 до договору оренди ТОВ «Лінія» так і не було повернуто орендодавцю.

Поряд з цим, як слідує з матеріалів справи, за інформацією ГУ ДПС в Київській області ТОВ «Лінія» було подано податкові декларації з плати за землю за 2016-2019 роки, в яких платником самостійно було обчислено суми податкових зобов`язань з орендної плати за землю за вказані періоди в сумі 131629,39 грн.

Так, за інформацією ГУ ДПС в Київській області, на підставі податкових декларацій, поданих ТОВ «Лінія» за 2016-2019 роки, за період з 01.12.2016 р. по 01.12.2019 р. у ТОВ «Лінія» утворилась заборгованість з орендної плати за договором у розмірі 136149,09 грн., у тому числі за грудень 2016 року в сумі 3476,73 грн., за 2017 рік в сумі 44224,12 грн., за 2018 рік у сумі 44224,12 грн., за 2019 рік в сумі 44224,12 грн.

Проте, в порушення вимог законодавства та договору, ТОВ «Лінія» не виконує свої обов`язки щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що підтверджується матеріалами, наданими ГУ ДПС в Київській області та виконавчим органом Славутицької міської ради.

Таким чином, за твердженням прокурора, відповідачем були порушені інтереси держави у зв`язку з ненадходженням коштів з орендної плати за землю, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Славутич Київської області, що спричинило безпідставні втрати місцевого бюджету. Суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження щодо здійснення захисту інтересів держави у сфері земельних відносин, бюджету, фінансів та, відповідно, у правовідносинах, які виникли у даному спорі, є Славутицька міська рада Київської області.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Виходячи із змісту рішення Конституційного суду України у справі № 3-рп/99 від 08.04.1999 р., прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При цьому, інтереси держави можуть збігатись повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Отже, звертаючись до суду з позовною заявою, прокурор реалізує конституційну функцію представництва інтересів держави в суді.

Славутицька міська рада Київської області належні заходи реагування у зв`язку з наявною заборгованістю не вжила. Так, зі змісту листа Славутицької міської ради та наданих матеріалів вбачається, що орендодавець обмежився спрямуванням орендарю листів-претензій з метою досудового врегулювання спору та листів до контролюючого органу про надання інформації щодо заборгованості з орендної плати за землю. Також, на запит прокуратури № 35/2-5918вих-19 від 27.11.2019 р. про причини тривалого невжиття заходів з метою звернення до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Лінія» заборгованості з орендної плати за землю, у своєму листі № 01-12/2588 від 28.11.2019 р. виконавчий комітет Славутицької міської ради повідомив, що у зв`язку з обмеженістю фінансового ресурсу міського бюджету (при формуванні кошторису не передбачено судові витрати) орган місцевого самоврядування позбавлений можливості забезпечення належного звернення до суду для стягнення існуючої заборгованості по орендній платі.

Водночас, ГУ ДПС у Київській області листом від 06.09.2019 р. прокурора поінформовано, що з метою скорочення податкового боргу та недопущення утворення новоствореного здійснювалися заходи щодо його погашення та упередження, а саме - проводилися співбесіди з керівниками підприємств, формувались та направлялись податкові вимоги боржникам. Однак, ані Славутицькою міською радою, ані ГУ ДПС в Київській області заходи щодо стягнення заборгованості в судовому порядку не вживались.

З урахуванням зазначеного, оскільки органом, уповноваженим на захист порушених інтересів держави у даному спорі, не вжито належних заходів, спрямованих на усунення наслідків порушення умов договору та стягнення заборгованості з відповідача, то прокурором вживаються заходи, спрямовані на захист майнових інтересів держави в суді.

Відтак, оскільки відповідач не виконує умови договору оренди № 692.14 від 24.10.2014 р., з огляду на наявність заборгованості, прокурором і було заявлено до суду вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати.

Відповідач у судові засідання представника не направив, відзиву на позов не надіслав, належних та допустимих доказів, які б заперечували або спростовували викладені прокурором обставини, до суду не надав.

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди землі.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Поряд з цим, згідно зі ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Водночас відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 Розділу XII Податкового кодексу.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (стаття 287.3 Податкового кодексу України).

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Прокурор вказує, що у відповідача за період з грудня 2016 року по грудень 2019 року утворилась перед позивачем заборгованість за орендними платежами у розмірі 136149,09 грн., що підтверджується наданими ГУ ДПС у Київській області копіями податкових декларацій ТОВ «Лінія» з плати за землю за 2016-2019 роки, інформацією про стан заборгованості з орендної плати за земельні ділянки на території міста Славутич Київської області станом на 01.09.2019 р., листом ГУ ДПС у Київській області № 14450/9/10-36-10-01-12 від 23.12.2019 р., відповідно до якого за ТОВ «Лінія» згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 01.12.2019 р. наявний податковий борг з орендної плати, листом ГУ ДПС у Київській області № 1207/9/10-36-52-07, з якого вбачається, що згідно даних АІС «Податковий блок» станом на 16.01.2020 р. за ТОВ «Лінія» () обліковується податковий борг по орендній платі з юридичних осіб.

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, відповідач в порушення умов договору оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. та норм чинного законодавства не виконав належно взяті на себе зобов`язання щодо оплати орендних платежів, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором оренди землі.

Доказів протилежного відповідачем до справи не надано.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач, як зазначалося вище, наявність заборгованості не спростував, доказів здійснення оплат чи відсутності заборгованості зі сплати орендної плати за договором оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. суду на час прийняття рішення у даній справі не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства України відповідач своєчасно не сплачував орендної плати, борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача орендної плати за договором оренди землі № 692.14 від 24.10.2014 р. у розмірі 136149,09 грн. є доведеною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія» (07101, Київська обл., м. Славутич, Каштановий проїзд, 1, код 33082750) на користь Славутицької міської ради Київської області (07101, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, 7, код 26425731), реквізити для сплати: отримувач коштів - УДКС у м. Славутич/Славутич/18010600; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38042906; банк отримувача Казначейтво України; код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UА2010014, код класифікації доходів бюджету 18010600, заборгованість з орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 692.14 від 24.10.2014 р. в сумі 136149 (сто тридцять шість тисяч сто сорок дев`ять) грн. 09 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія» (07101, Київська обл., м. Славутич, Каштановий проїзд, 1, код 33082750) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ-601, бул. Л. Українки, 27/2, код 02909996), реквізити для сплати: банк Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО банку 820172, розрахунковий рахунок отримувача UА0015641, судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів, встановлених п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 11.06.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна