ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2020 р. Справа № 924/111/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., секретаря судового засідання Ключки Н.М. розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш", м. Київ

до комунального підприємства "Міськтепловоденергія", Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Міністерство фінансів України, м. Київ

- Міністерство розвитку громад та території України, м. Київ

про стягнення 1722059,14 грн., з яких: 1688696,60 грн. - основного боргу, 19847,96 грн. - річних, 13514,58 грн. - інфляційні нарахування

Представники сторін:

позивач: Синяпкін О.В. за довіреністю №15 від 20.05.20р.

відповідач: Семенов С.В. - згідно ордера №100-26-58 від 10.03.20

третя особа - Міністерство фінансів України: не викликався

третя особа - Міністерство розвитку громад та території України: не викликався

Рішення ухвалюється 15.06.2020р., оскільки в судовому засіданні 25.05.2020р. постановлялася ухвала про відкладення судового засідання, яка занесена до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України.

Процесуальні дії по справі.

12.02.2020р. до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш", м. Київ до комунального підприємства "Міськтепловоденергія", Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський про стягнення 1722059,14 грн., з яких: 1688696,60 грн. - основного боргу, 19847,96 грн. - річних, 13514,58 грн. - інфляційні нарахування.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №924/111/20 передано на розгляд судді Танасюк О.Є.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.02.2020р. відкрито провадження у справі №924/111/20, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.03.2020р. підготовче засідання відкладено на 10:00 год. 23.04.2020р., продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

23.04.2020р. судом за клопотанням відповідача залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерство фінансів України та Міністерство розвитку громад та території України.

Ухвалою суду від 14.05.2020р. закрито підготовче провадження у справі №924/111/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.05.2020р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1722059,14 грн., з яких: 1688696,60 грн. - основного боргу, 19847,96 грн. - 3% річних за період з 22.09.2019р. по 11.02.2020р., 13514,58 грн. - інфляційні нарахування за період жовтень 2019 року - січень 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань за контрактом про закупівлю автомобіля-самоскида в м. Кам`янець-Подільський №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р.

Відповідач у відзиві від 01.04.2020р. просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає позов передчасним та необґрунтованим. Наголошує, що у статті 4.2 Контракту №UDHEEP-KAM-SH-11, укладеного між сторонами визначено, що Контракт фінансуватиметься виключно з коштів, отриманих від підписаної Угоди між Урядом України та Міжнародним банком реконструкції та розвитку №8387-UА від 26.05.2014 року (Категорія 1-VIII. GD, CW. Non - CS. CS та ЕЕІ витрати на виконання частини 1 (а) Проекту для КП "Міськтепловоденергія" Кам`янець-Подільської міської ради), передбачені спеціальним фондом державного бюджету України. Відповідач стверджує, що зазначена норма Контракту є імперативною та не допускає іншого виконання умов з оплати.

Вказує, що відповідно до пункту 1 частини В Розділу І Додатку 2 Угоди про позику, для забезпечення виконання кожним Підприємством-учасником своїх обов`язків, передбачених Частиною І (а) Проекту, зокрема, для впровадження кожним Підприємством-учасником Інвестицій заходів із забезпечення енергоефективності в рамках своєї Інвестиційної програми відповідно до Частини 1 (а) Проекту, Позичальник (Україна) має надати через Мінфін відповідну частину коштів Позики кожному Підприємству-учаснику шляхом укладання Договору про субкредитування на умовах, погоджених з Банком.

Зазначає, що з положень укладеного 20.11.2014р. між Міністерством фінансів України, Мінрегіоном, НКРЕКП, Кам`янець-Подільською міською радою та відповідачем договору про субкредитування №13010-05/102, зокрема статей 3.2 та 4.4-4.14, проведення оплати постачальникам за товари роботи чи послуги здійснюється шляхом перерахування Мінфіном за заявкою КП "Міськтепловоденергія" коштів з рахунку позики на спеціальний рахунок виключно після розгляду і погодження платіжних документів Мінфіном та Мінрегіоном. За наслідками процедури погодження Мінфіном, платіжні документи надсилаються Мінрегіоном до Банку.

Таким чином, відповідач вважає, що положеннями Угоди про позику, договору про субкредитування, а також Контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 передбачений спеціальний порядок проведення оплат, який усуває відповідача від можливості вільно розпоряджатися коштами, отриманими за наслідками підписання угоди про позику. Стверджує, що взяті на себе зобов`язання за наслідками підписання відповідних договорів відповідач виконав вчасно, направивши відповідну заявку та супровідні документи Мінфіну та Мінрегіону. Між тим, виконання зобов`язань іншими сторонами Угоди про позику та договору про субкредитування було здійснено з порушенням.

Позивач у запереченнях на відзив відповідача від 25.05.2020р. зазначив, що позивачем надані належні докази виконання своїх обов`язків за Контрактом № UDHEEP-KAM-SH-11 та відповідач не заперечує проти цього, відзив відповідача не відповідає за суттю вимогам законодавства України. Матеріалами справи та визнанням відповідача факт належного виконання обов`язків позивачем доведений.

Треті особи правом на подання письмових пояснень не скористалися.

Міністерство розвитку громад та території України у клопотанні від 12.06.2020р. №8/8.4-125-20 просить розгляд справи в судовому засіданні 15.06.2020р. проводити за відсутності уповноваженого представника Міністерства.

Дослідивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, надані по справі докази та пояснення, судом встановлено та приймається до уваги таке:

22.08.2019р. між комунальним підприємством "Міськтепловоденергія" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш" (Постачальник) укладено контракт № UDHEEP-KAM-SH-11 на Закупівлю автомобіля-самоскида в м. Кам`янець-Подільський.

Згідно з п.1.1 контракту Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в ціновій пропозиції № 35 від 2 серпня 2019р., яку слід читати та тлумачити як невід`ємну частину цього Контракту (Додаток 1), а Покупець зобов`язується прийняти ці товари та провести їх оплату на умовах та в порядку, визначених цим Контрактом.

За п. 3.1 контракту ціна цього Контракту складається з загальної ціни всіх товарів та супутніх послуг, вказаних в ціновій пропозиції № 35 від 2 серпня (Додаток 1), і становить 67000,00 (шістдесят сім тисяч доларів США 00 центів), в тому числі ПДВ (20%) 11166,67 (одинадцять тисяч сто шістдесят шість доларів США і 67 центів).

Відповідно до п. 4.1 контракту оплату буде здійснено Покупцем Постачальнику шляхом безготівкового переказу на вказаний Постачальником банківський рахунок після поставки Товару на адресу Покупця та підписання Акту прийому-передачі після офіційної прийомки - сто відсотків (100%) ціни Контракту буде сплачено протягом тридцяти (30) днів. Сто відсотків (100%) ціни супутніх послуг буде сплачено протягом тридцяти (30) днів після виконання послуг та підписання Акту надання послуг. Оплату буде здійснено в українській гривні по офіційному курсу, встановленому Національним банком України (вул. Інститутська, 9, Київ Україна, офіційний веб-сайт http://www.bank.gov.ua) на дату (1) підписання Акту прийому-передачі та на дату (2) підписання Акту надання послуг.

Згідно з п. 4.2 контракту контракт фінансуватиметься виключно з коштів, отриманих від підписаної Угоди між Урядом України та Міжнародним банком реконструкції та розвитку № 8387-UA від 26 травня 2014 року (Категорія 1-VIII, GD, CW, Non -CS, CS та ЕЕІ витрати на виконання частини І (а) Проекту для комунального підприємства "Міськтепловоденергія" Кам`янець-Подільської міської ради), передбачені спеціальним фондом державного бюджету України.

Відповідно до п. 5.3 контракту датою поставки товару вважається день підписання Покупцем видаткової накладної, яка готується Постачальником та надається разом з товаром Покупцю.

За п. 5.5 контракту після доставки Товару на адресу Покупця, Покупець і Постачальник повинні підписати двосторонній Акт прийому-передачі після формальної прийомки товару, включаючи візуальний огляд на відсутність пошкоджень (механічних, попадання води і т.д.), перевірку серійного номера з пакувальним листом, гарантійного сертифікату та кількості товарів.

У відповідності до п. 6.1.1 контракту Покупець має обов`язок повністю та своєчасно розрахуватися за поставлені товари та надані послуги.

Згідно з п. 6.4.1 контракту Постачальник має право отримати повний та своєчасний розрахунок за поставлений товар та надані послуги.

За п. 7.1 контракту сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Контрактом у разі виникнення обставин непереборної сили (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, війна тощо), які не існували під час укладання Контракту та виникли поза волею Сторін.

У відповідності до п. 12.1 контракту він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного розрахунку.

Контракт підписаний представниками сторін і скріплений відтисками їх печаток.

Згідно з підписаним сторонами актом прийому-передачі №40 від 22.08.2019р. Постачальник передав Покупцю, а Покупець прийняв автомобіль-самоскид МАЗ-5550С 3-581, Евро-5, 8,4м3, ВАТ"МАЗ" Р. Білорусь вартістю 63024,00 доларів США (з ПДВ), що складає на дату 22.08.2019р. 1588483,81 грн.

Акт підписаний представниками сторін і скріплений відтисками їх печаток.

Відповідно до підписаного сторонами акту надання послуг №41 від 22.08.2019р. Постачальник успішно завершив навчання одного (1) водія - механіка з експлуатації автомобіля-самоскида протягом чотирьох (4) годин основним правилам експлуатації / ремонту та діагностики автомобіля-самоскида, а також надав супутні послуги а саме - пуско-налагоджувальні роботи. Вартість робіт - 3976,00 доларів США (включаючи ПДВ), що складає на дату 22.08.2019р. 100212,79 грн.

Акт підписаний представниками сторін і скріплений відтисками їх печаток.

Згідно видаткової накладної № 30633 від 22.08.2019р. товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш" передало комунальному підприємству "Міськтепловоденергія" автомобіль-самоскид МАЗ-5550-581, Евро-5, 8.4м3 ВАТ "МАЗ" Р.Білорусь в кількості 1 шт. вартістю 1323736,51 грн. (без ПДВ) та надало супутні послуги (пуско-налагоджувальні роботи) вартістю 83510,66 грн. (без ПДВ), разом - 1407247,17 грн. (без ПДВ). Вартість з ПДВ - 1688696,60 грн.

Видаткова накладна підписана представниками сторін і скріплена відтисками їх печаток.

Міжнародний банк реконструкції та розвитку, Фонд чистих технологій та уряд України 26.05.2014р. підписали Угоду Позики №8387-UA для фінансування Проекту "Підвищення енергоефективності в секторі централізованого теплопостачання України".

Відповідачем долучено до матеріалів справи: копію угоди про позику №8387-UA від 26.05.2014р. з перекладом; копію договору про субкредитування №13010-05/102, лист Міністерства розвитку громад та територій України від 16.03.2020р. щодо питання відновлення фінансування за проектом МБРР від 16.03.2020р. з додатками (копія листа Міністерства розвитку громад та територій України від 16.01.2020р. до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, копії листів Міністерства розвитку громад та територій України від 08.01.2020р., від 16.01.2020р. та від 17.01.2020р. до Міністерства фінансів України та до Міністерства розвитку економіки торгівлі та сільського господарства України). Також відповідачем долучено до матеріалів справи: копію листа № 01-10/2121 від 30.08.2019р. та додаток; копію рахунок-фактури № 2105 від 07.08.2019р.; копію акту прийому-передачі № 37 від 07.08.2019р.; копію акту прийому-передачі № 38 від 07.08.2019р.; копію платіжного доручення № 163 від 30.08.2019р.; копію платіжного доручення в іноземній валюті № 130 від 30.08.2019р.; копію заяви № 130 про продаж іноземної валюти від 30.08.2019р.; копію розрахунку суми заявки на зняття коштів з Спеціального рахунку; копію Звіту про оцінювання пропозицій і рекомендацій відносно присудження контракту та додатки; копію протоколу засідання тендерного комітету; копію листа № 0608/1 від 06.08.2019р.; копію листа № 01-10/2124 від 28.08.2019р. та додаток; копію на авансування коштів (форма 2380) англійською мовою № 20-КАМ; копію розрахунку авансування спец рахунку; копію перекладу заявки № 20-КАМ; копію звіту про витрати (SOE) англійською мовою; копію перекладу звіту про витрати (SOE) українською мовою; копію відомості (англійською мовою з перекладом українською мовою); копії реєстру здійснених платежів щодо контрактів; копію довідки щодо переказу коштів.

Станом на день звернення позивача із позовною заявою до суду позивач кошти за договором №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р. не отримав, у зв`язку із чим звернувся до суду для захисту своїх законних прав та інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України слідує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю правовою природою правовідносини, що виникли між сторонами згідно контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р., є такими, що випливають з договору поставки (купівлі-продажу) та договору про надання послуг, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного кодексу України.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нормою п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Передання товару (автомобіль-самоскид МАЗ-5550-581, Евро-5, 8.4м3 ВАТ "МАЗ" Р.Білорусь в кількості 1 шт. вартістю 1323736,51 грн. без ПДВ) та надання супутніх послуг (пуско-налагоджувальні роботи вартістю 83510,66 грн. без ПДВ) позивачем відповідачу підтверджується видатковою накладною № 30633 від 22.08.2019р., а також актом прийому-передачі №40 від 22.08.2019р. на суму 1588483,81 грн. та актом надання послуг №41 від 22.08.2019р. на суму 100212,79 грн.

Як вбачається зі змісту контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р. відповідач був зобов`язаний здійснити оплату за переданий товар, визначений контрактом та надані позивачем супутні послуги протягом 30 днів з дати поставки товару на адресу покупця, виконання послуг та підписання актів прийому-передачі після офіційної прийомки.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції щодо необхідності відмови в позові зауважив, що положеннями Угоди про позику, договору про субкредитування, а також контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 передбачений спеціальний порядок проведення оплат, який усуває відповідача від можливості вільно розпоряджатися коштами, отриманими за наслідками підписання угоди про позику.

Також відповідач наголошує на тому, що взяті на себе зобов`язання за наслідками підписання відповідних договорів відповідач виконав вчасно, направивши відповідну заявку та супровідні документи Мінфіну та Мінрегіону. Між тим, виконання зобов`язань іншими сторонами Угоди про позику та договору про субкредитування було здійснено з порушенням.

Щодо вищезазначених доводів, судом враховується, що порядок виконання умов контракту, невиконання якого було підставою для звернення позивача з позовом, визначено п. 4.1 контракту, у якому чітко визначено строки виконання відповідачем зобов`язань по оплаті - 30 днів з дати поставки товару на адресу покупця, виконання послуг та підписання актів прийому-передачі після офіційної прийомки.

Визначення у контракті джерела фінансування (п. 4.2 контракту) не знімає з відповідача обов`язків по виконанню контракту в частині оплати поставленого товару та наданих послуг у визначені строки.

При цьому, відповідач в межах принципу свободи договору при укладанні договору не був позбавлений можливості визначити інші строки оплати по контракту.

В свою чергу судом враховується, що відповідно до частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику випливає із ризикованого характеру підприємницької діяльності і передбачає покладання негативних наслідків здійснення підприємницької діяльності безпосередньо на підприємство (підприємця).

Тобто, суб`єкт підприємницької діяльності вправі обирати спосіб здійснення ним підприємницької діяльності, здійснюючи її на свій ризик, і самостійно відповідати за результати своїх дій, він вільний у виборі напрямків і методів роботи, незалежний у прийнятті рішень, діє своєю волею та за своїми інтересами, вільний у встановленні прав і обов`язків по договорам, що укладаються, у визначенні будь-яких умов договорів, що укладаються.

Частиною 1 ст. 55 ГК України визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Укладення 20.11.2014р. між Міністерством фінансів України, Мінрегіоном, НКРЕКП, Кам`янець-Подільською міською радою та відповідачем договору про субкредитування №13010-05/102, відсутність коштів в спеціальному фонді державного бюджету України, відсутність бюджетних призначень на відповідні видатки, або невчасне фінансування зі сторони третіх осіб (уповноважених органів держави) не є підставою для невиконання грошового зобов`язання у строки, які визначені підписаним відповідачем контрактом №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р.

В свою чергу, позивач не є стороною угоди між Урядом України та Міжнародним банком реконструкції та розвитку №8387-UА від 26.05.2014р., а також договору про субкредитування №13010-05/102 від 20.11.2014р., відповідно, не набув обов`язків по вищезазначених угоді і договору.

Більше того, судом враховується, що Міністерство фінансів України та Міністерство розвитку громад та території України не являються сторонами контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р., відповідно, не брали на себе зобов`язань перед позивачем в межах правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем (Покупцем та Постачальником по контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р.).

Таким чином, виконання зобов`язань іншими сторонами угоди про позику та договору про субкредитування з порушенням, про що зазначає відповідач, не стосується предмету спору.

Інші доводи відповідача (з посиланнями на додані відповідачем документи) щодо того, що ним виконувався увесь комплекс дій для здійснення вчасних розрахунків з позивачем (надсилання заявки та супровідних документів третім особам) не спростовують тієї обставини, що через 30 днів після підписання актів прийому передачі №40 від 22.08.2019р. та наданих послуг №41 від 22.08.2019р. у позивача виникло право вимагати та отримати кошти, передбачені контрактом, а у відповідача виник обов`язок по сплаті коштів в розмірі 1688696,60 грн.

При цьому, частиною другою статті 218 ГК України та статтею 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Ризики при підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, відповідно, невчасне фінансування третіми особами або державою видатків підприємства стосується виключно діяльності самого підприємства, в зв`язку з чим, наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

Судом враховується, що ні в контракті, ні в актах не міститься умов, за яких контракт, який укладено виключно між двома суб`єктами підприємницької діяльності, може не виконуватися, в тому числі - щодо можливості відстрочення платежу за обставин відсутності фінансування зі сторони третіх осіб.

Також судом береться до уваги, що визначення в договорі джерела фінансування (п. 4.2 контракту) також не спростовує ту обставину, що сторони у контракті чітко передбачили строки розрахунків з ТОВ "Торговий Дім "Будшляхмаш", не передбачаючи можливість відтермінування платежу та не визначаючи альтернативних способів розрахунків.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги невиконання умов контракту №UDHEEP-KAM-SH-11 від 22.08.2019р. щодо розрахунків за отриманий товар та надані послуги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1688696,60 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Оскільки за п. 4.2 контракту відповідач був зобов`язаний здійснити оплату за переданий товар, визначений контрактом та надані позивачем супутні послуги протягом 30 днів з дати поставки товару на адресу покупця, виконання послуг та підписання актів прийому-передачі після офіційної прийомки, а відповідні акти підписані 22.08.2019р., прострочення виконання зобов`язання має місце з 31-го дня від 22.08.2019р., тобто - з 22.09.2019р.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 22.09.2019р. по 11.02.2020р. в розмірі 19847,96 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних на суму заборгованості 1688696,60 грн. за період з 22.09.2019р. по 11.02.2020р. суд встановив, що на вказану суму боргу за вказаний період 3% річних дорівнюють 19832,04 грн., а тому позовні вимоги про стягнення 19832,04 грн. 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У стягненні 15,92 грн. 3% річних суд відмовляє.

Також позивачем заявлено до стягнення 13514,58 грн. інфляційних втрат за період жовтень 2019 року - січень 2020 року на суму заборгованості 1688696,60 грн.

Перевіривши правильність здійснених позивачем розрахунків, суд прийшов до висновку, що розрахунок здійснено вірно, а тому позовні вимоги про стягнення 13514,58 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Міськтепловоденергія" (Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123, код 36588183) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш" (м. Київ, просп. Перемоги, 68/1 офіс 62, код 32670703) - 1688696,60 грн. (один мільйон шістсот вісімдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 60 коп.) - основного боргу, 19832,04 грн. (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять дві гривні 04 коп.) 3% річних, 13514,58 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 58 коп.) інфляційних втрат, 25830,65 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот тридцять гривень 65 коп.) - судового збору.

Видати наказ.

У стягненні 15,92 грн. 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України)/

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину (ч. 4 розділу Х ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням ч. 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України.

Повне рішення складено 17.06.2020р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 7 прим.: 1 - до справи,

2,3 - позивачу, товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Будшляхмаш" (03113, м. Київ, просп. Перемоги, 68/1 офіс 62); Представнику позивача - адвокат Сердюк С.В. ( АДРЕСА_1 );

4 - відповідачу, комунальне підприємство "Міськтепловоденергія" (32300, Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський, вул. Тімірязєва, 123);

5 - Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2);

6-7 Міністерство розвитку громад та території України (01601, м. Київ. вул. Велика Житомирська, 9; 03150, м. Київ, вул. Ділова. 24). Всім рекомендованим з повідомленням про вручення.