РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.05.2020Справа № 910/4946/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМ - ТРАНС» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1-Г, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингової компанії «КОНТРАКТОВА» (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13)

про зняття арешту

за участю представників сторін

від позивача: Васильєва І.В., адвокат;

від відповідача: не з`явилися;

від третіх осіб: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10 квітня 2020 року до господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМ - ТРАНС» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 06.04.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингової компанії «КОНТРАКТОВА» (відповідач) про зняття арешту

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що арешт, накладений на транспортний засіб є неправомірним, так як боржником за виконавчим провадженням є попередній власник транспортного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/4946/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.05.2020 року, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1. Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколу Миколайовича (03035, м. Київ, вул.. Генерала Шаповала, 2, прим. 402); 2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансову компанію «ГЕЛІОС»» (04071, м. Київ, вул.Нижній Вал, 7-9); задоволено клопотання позивача «Про витребування доказів судом».

13.05.2020 року було закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 27.05.2020 року.

В судове засідання 27.052020 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.04.2020, ухвала про повідомлення про час, дату та місце судового засідання від 13.05.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 041766, м. Київ, вул.. Електриків, 23.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулися поштові конверти №851, №471 із відміткою про повернення у зв`язку тим, що адресат нібито вибув.

Судом перевірено дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і там зазначено саме адресу 041766, м. Київ, вул.. Електриків, 23.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами по справі 910/4946/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діам-Транс» (далі - Позивач. ТОВ «Діам-Транс») з 27.04.2013 є власником транспортного засобу: автомобіль КАМАЗ 53229, 2007 р.в., червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Судом встановлено, що 08.02.2019 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонька Миколи Миколайовича накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні №58041046, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №62973138 від 07.11.2019 року.

В провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №58041046 з примусового виконання Наказу Господарського суду міста Києва №910/23377/17 від 16.05.2018 року, де боржником є попередній власник транспортного засобу Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Контрактова», стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», що є правонаступником ПАТ «Діамантбанк».

27.02.2020 року позивач звернувся до приватного виконавця із Заявою про зняття арешту з рухомого майна, на яку отримав Лист-відповідь від 11.03.2020 року вих.№682, згідно з яким арешт може бути знято виключно за рішенням суду на підставі ч.1-2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, приватний виконавець повідомив, що арешт був накладений на підставі отриманої ним відповіді Регіонального сервісного центру в місті Києві за вих.№31/26-52/5 від 30.01.2019. що боржнику на праві власності належать транспортні засоби, в тому числі автомобіль КАМАЗ 53229 69361, 2007 р.в., червоного кольору, двигун № НОМЕР_5 , шасі № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_6 .

З відповіді Територіального сервісного центру №8043 РСЦ BMC в м. Києві від

вих.№31/26-267 вбачається, що, згідно з даними з Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 07.12.2019 за ТОВ «Діам-Транс» зареєстровані такі транспортні засоби: КАМАЗ 53229, 2007 року випуску, шасі № НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , номерні знаки НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , дата реєстрації 27.04.2013.

За наявною у Позивача копією Облікової картки № НОМЕР_7 від 22.03.2013 року, зазначений транспортний засіб знято з обліку для реалізації, здано д.н.з. НОМЕР_6 , на якій міститься відмітка, що автомобіль продано на підставі довідки-рахунку НОМЕР_8 .

В свою чергу, з наявного у Позивача копії Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №40272127 від 29.03.2013 вбачається внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12017600 про вилучення об`єкту:автомобіль вантажний, КАМАЗ Вантажний бетонозмішувач НОМЕР_9 , 2007 року випуску, номер об`єкта НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_10 , виданий УДАІ ГУ УМВС України в м. Києві 23.01.2008 p.; підстава: Договір про внесення змін №2 до Договору застави транспортних засобів №7562, 886, 28.03.2013, приватний нотаріус Юр-Капінос А.Є.

Документ, який підтверджував право власності Відповідача на транспортний засіб - Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 від 19.11.2010 року містить відмітку, що воно є дублікатом Свідоцтва НОМЕР_10 , яке зазначене у Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №40272127 від 29.03.2013 року.

А від так, транспортний засіб належить Позивачу, а не Відповідачу.

Треті особи в своїх пояснення проти позову не заперечували.

Оскільки Позивач не є стороною виконавчого провадження, то він позбавлений права оскаржити дії приватного виконавця щодо накладення арешту на підставі ст.339 ГПК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з чим ТОВ «Діам-Транс» правильно визначило спосіб захисту та звернулось з даним позовом про зняття арешту з транспортного засобу, який належить йому на праві власності, на підставі ч.1-2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня. коли йому стало відомо про такі обставини.

Стосовно відповідача у справі суд зазначає таке.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому саме на позивача покладено обов`язок визначення відповідача у справі.

Відповідач - це особа, яка. на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Згідно з позиціями, які викладені Постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.18. у справі № 658/715/16-ц, від 22.04.19. у справі № 661 /624/16-ц, від 26.11.19. у справі №905/386/18 викладено правову позицію, що позов про зняття арешту з майна може бути поданий без вимоги про визнання права власності: крім того, з їх тексту вбачається, що відповідні спори не можуть бути предметом адміністративного судочинства, приватний виконавець є неналежним відповідачем, належним відповідачем є виключно колишній власник арештованого майна, третіми особами є приватний/державний виконавець та стягував у виконавчому провадженні.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІАМ - ТРАНС» підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зняти арешт з транспортного засобу: автомобіль КАМАЗ 53229, 2007 р.в., червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , накладений постановою приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солоньком Миколою Миколайовичем від 08.02.2019 у виконавчому провадженні №58041036;

3. Судові витрати покласти на позивача.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 10.06.2020 р.

Суддя М.В. Данилова