РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.06.2020Справа № 910/1566/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участі секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайфтайт»

про стягнення 382 014, 72 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 09.06.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Оболонського району м. Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада Буд Холдинг» про стягнення 382 014, 72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором субпідряду № 125/1 на виконання робіт з озеленнення в складі об`єкту: «Капітальний ремонт скверу на проспекті Героїв Сталінграду, 51 в Оболонському районі» від 01.09.2017.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.02.2020 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 09.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 виправлено у резолютивній частині ухвали Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/1566/19 про відкриття провадження у справі допущену описку та викладено пункт 3 резолютивної частини в наступній редакції: « 3. Призначити судове засідання на 10.03.2020 о 14:00. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 4».

Разом з тим, судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідач змінив своє найменування та місцезнаходження, а наразі повним найменуванням відповідача є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайфтайт» (87526, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця 130-ї Таганрозької дивізії, будинок 4; ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 розгляд справи відкладено на 30.03.2020.

Судове засідання 30.03.2020 не відбулось, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

При цьому Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 06.12.2018 у справі № 5011-46/18261-2012.

З урахуванням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) строк розгляду даної справи Господарським судом міста Києва продовжено з урахуванням розумності тривалості розгляду справи по суті.

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2020 розгляд справи призначено на 09.06.2020.

У судове засідання 09.06.2020 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись із вищевказаними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача.

Крім того, суд враховує, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а самим відповідач не повідомляв суд про наміри подання доказів чи неможливості їх подання, а також про намір представника взяти участь у судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 09.06.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (субпідрядник) та відповідачем (генпідрядник) було укладено Договір субпідряду на виконання робіт з озеленення в складі об`єкта: «Капітальний ремонт скверу на просп. Героїв Сталінграду, 51 в Оболонському районі» № 125/1 від 01.09.2017.

За умовами вказаного договору Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами виконати роботи з озеленення в складі об`єкту: «Капітальний ремонт скверу на проспекті Героїв Сталінграду, 51 в Оболонському районі».

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна вартість робіт за цим Договором згідно з Договірною ціною яка є невід`ємною частиною цього Договору, складає - 445 755, 60 грн, в т.ч. ПДВ - 74 292, 60 грн.

Згідно п. 3.5. Договору приймання робіт здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою КБ- 3.

За умовами пункту 3.6. Договору датою завершення робіт вважається дата прийняття Генпідрядником виконаних робіт на об`єкті в цілому з підписанням Акта приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.1. Договору фінансування робіт за виконані роботи здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою КБ-3 з підтверджуючими документами (копіями накладних) тощо, наданими Субпідрядником.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Субпідрядник на підставі виконаних робіт складає відповідні документи та передає акти виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідкою КБ-3 для підписання Генпідряднику. Генпідрядник протягом 5 робочих днів перевіряє документи і підписує їх, а у разі не підписання обґрунтовує причину відмови.

В силу п. 4.3. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються Генпідрядником протягом 3 робочих днів після надходження коштів від Замовника - КО «Київзеленбуд».

Пунктом 5.1.1. Договору визначено, обов`язок Генпідрядника приймати виконані роботи шляхом підписання актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою № КБ-3.

Субпідрядником на виконання умов договору виконано роботи передбачені договором, що підтверджується Актом приймання виконаних робіт за грудень 2017 від 15.12.2017 № 125/1 та Довідкою КБ-3 за грудень 2017 на суму 317 098 грн 60 коп., в т.ч ПДВ 20 % - 52 849 грн 77 коп., які підписані сторонами та скріплені печатками.

Отже, підписання Акта приймання виконаних робіт за грудень 2017 від 15.12.2017 № 125/1 без зауважень з боку генпідрядника, свідчить про належне виконання договірних зобов`язань з боку субпідрядника.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт належним чином не виконав, у зв`язку з чим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Таким чином, двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору підрядник бере на себе обов`язок виконати певну роботу і водночас замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Дослідивши надані позивачем Акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 судом встановлено, що вони є належними доказами в розумінні приписів статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджують виконання позивачем робіт за Договором.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача зауважень до обсягу та якості виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось судом вище, відповідно до п. 4.1. Договору фінансування робіт за виконані роботи здійснюється на підставі актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою КБ-3 з підтверджуючими документами (копіями накладних) тощо, наданими Субпідрядником.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що субпідрядник на підставі виконаних робіт складає відповідні документи та передає акти виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідкою КБ-3 для підписання генпідряднику. Генпідрядник протягом 5 робочих днів перевіряє документи і підписує їх, а у разі не підписання обґрунтовує причину відмови.

В силу п. 4.3. Договору розрахунки за виконані роботи здійснюються генпідрядником протягом 3 робочих днів після надходження коштів від замовника - КО «Київзеленбуд».

Згідно з доводами позивача, неспростованими відповідачем відповідно до листа від 25.05.2019 № 226-2643 КО «Київзеленбуд» перерахував кошти за даним об`єктом 27.12.2017, а тому на думку позивача, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем до 31.12.2017.

Однак, з огляду на те, що за умовами пункту 4.3. Договору оплата здійснюється протягом 3 робочих (а не календарних) днів, з урахуванням того, що 30, 31 грудня 2017 року та 1 січня 2018 року є вихідними та святковими днями, приймаючи до уваги положення частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, згідно з якою якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день, суд вважає, що оплатити виконані позивачем роботи відповідач повинен був у строк до 02.01.2018 включно.

Одночасно суд зазначає, що за змістом ст. 511 ЦК України, зобов`язання не може створювати обов`язку для третьої особи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України, навіть у випадку покладення виконання обов`язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов`язання залишається боржник, а не така особа.

При цьому, в силу ч. 1 ст. 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, факт наявності чи відсутності надходження коштів від замовника в будь-якому випадку не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати виконаних робіт, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов`язання.

Проте, відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних позивачем робіт не виконав.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

За таких обставин, оскільки відповідач прийняв виконані позивачем роботи, однак в обумовлений Договором строк не оплатив їх вартість, суд дійшов висновку про те, що відповідачем були порушені права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, 05.06.2020 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення доказів перерахування коштів від замовника КО «Київзеленбуд» підряднику ТОВ «Аркада Буд Холдинг» (відповідач в даній справі, зміна найменування на ТОВ «Лайфтайт»).

Таким чином, відповідний борг в сумі 317 098, 60 грн, який існує на момент розгляду справи в суді, має бути стягнутий з відповідача в судовому порядку.

Що стосується заявлених позивачем вимог в частині стягнення інфляційних втрат за період з грудня 2017 року по січень 2020 року в сумі 45 473, 12 грн та 3 % річних за період з 31.12.2017 по 16.01.2020 в сумі 19 443, 00 грн, суд зазначає наступне.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов`язань за Договором щодо своєчасної сплати за виконані роботи, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (мала місце дефляція). Тобто, нарахування інфляційних втрат здійснюються за повний місяць.

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та статті 236 Господарського процесуального кодексу України, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 31.12.2017 по 16.01.2020 в сумі 45 473, 12 грн суд вважає його арифметично невірним та таким, що не повністю відповідає положенням чинного законодавства, через неправильну методику розрахунку та невірне визначення початку нарахування інфляційних втрат, оскільки позивачем не враховано вищенаведеного порядку їх нарахування, у зв`язку з чим він нараховує інфляційні втрати поденно, а не за період прострочення в цілому шляхом перемноження місячних індексів інфляції.

При цьому, періодом нарахування інфляційних втрат позивач визначає з 31.12.2017 по 16.01.2020, а показники індексу інфляції позивач вказує за період з грудня 2017 по грудень 2019, зазначаючи, що за січень 2020 року індекс інфляції не встановлено.

Враховуючи, що прострочення платежу за виконані роботи у відповідача згідно пункту 4.3. договору почався з 03.01.2018, враховуючи практику Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладену в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, за висновком суду інфляційні втрати мають бути нараховані за період з лютого 2018 року по грудень 2019 включно.

За розрахунком суду, розмір інфляційних втрат за період з лютого 2018 року по грудень 2019 складає 39 761, 24 грн.

Крім того, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних в сумі 19 4443, 00 грн за період з 31.12.2017 року по 16.01.2020, суд вважає його арифметично невірним та таким, що не повністю відповідає положенням чинного законодавства з огляду на невірне визначення дня виникнення у відповідача обов`язку з оплати виконаних позивачем робіт. Крім того, здійснюючи розрахунок 3 % річних позивачем не було враховано, що у 2020 році не 365, а 366 календарних днів.

За розрахунком суду, 3 % річних за період з 03.01.2018 по 16.01.2020 року складає 19 389, 66 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 5643, 75 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛАФТАЙТ» (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, будинок 4, ідентифікаційний код 41086629) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА ПО УТРИМАННЮ ЗЕЛЕНИХ НАСАДЖЕНЬ ОБОЛОНСЬКОГО РАЙОНУ м. КИЄВА (04073, м. Київ, Московський проспект, будинок 26-А, ідентифікаційний код 05416745) грошові кошти: заборгованість - 317 098 (триста сімнадцять тисяч дев`яносто вісім) грн 60 коп., 3 % річних - 19 389 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн 66 коп., інфляційні втрати - 39 761 (тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн 24 коп. та витрати зі сплати судового збору - 5643 (п`ять тисяч шістсот сорок три) грн 75 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 11.06.2020

Суддя І.В. Алєєва