ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатом розгляду скарги на дії державного виконавця

11.06.2020м. ДніпроСправа № 904/82/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від скаржника (позивача): не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від ВДВС: Реутов Є.О.,

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд"

на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район смт. Слобожанське, вулиця Теплична, будинок 2)

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" (м. Чугуїв, Харківської області)

до Фізичної особи - підприємця Григоренко Вікторії Вікторівни (смт. Слобожанське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 144/19-Д від 01.03.2019 у загальному розмірі 133 474 грн. 32 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.< секретар >

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Григоренко Вікторії Вікторівни (далі - відповідач) заборгованість за договором купівлі-продажу № 144/19-Д від 01.03.2019 у загальному розмірі 133 474 грн. 32 коп.

Ціна позову складалася з наступних сум:

- 113 900 грн. 64 коп. - основного боргу;

- 17 292 грн. 74 коп. -пені;

- 683 грн. 42 коп. - інфляційні втрати;

- 1 597 грн. 52 коп. - 3% річних.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 113 900 грн. 64 коп. - основного боргу, 17 292 грн. 74 коп. - пені, 677 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 1 597 грн. 51 коп. - 3% річних, 2 101 грн. 90 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 17.03.2020.

Від позивача надійшла скарга на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вх. № 23359/20 від 01.06.2020), в якій він просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. з винесенням повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020;

- визнати неправомірним та скасувати повністю повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020;

- зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. або іншу посадову особу прийняти до виконання виконавчий документ наказ суду від 17.03.2020 у справі № 904/82/20.

Ухвалою суду від 01.06.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 11.06.2020.

Від скаржника (позивача) засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 25472/20 від 10.06.2020), яке в подальшому надійшло в оригіналі (вх. суду № 25737/20 від 11.06.2020), в якому він просить суд провести розгляд справи без участі його представника, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку.

Від Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшов відзив на скаргу (вх. суду № 25775/20 від 11.06.2020), в якому він просить суд залишити скаргу на дії державного виконавця без задоволення, посилаючись на наступне:

- у пункті 3 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" містяться "Вимоги до виконавчого документа", серед яких: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

- державний виконавець позбавлений можливості прийняти рішення групи "Відкриття виконавчого провадження" в Автоматизованої системі виконавчих проваджень (АСВП);

- враховуючи те, що для належного виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем накладається арешт на майно боржника, а у зв`язку з відсутністю дати народження боржника неможливо внести відомості щодо обтяження майна боржника до Єдиних державних реєстрів;

- дата народження боржника необхідна для направлення запитів до правореєструючих органів для перевірки майнового стану до управління пенсійного фонду України для отримання інформації про назву та адресу підприємства (місце доходу), яке відраховує податки, пенсійні внески та до фінансових установ та чи отримує боржник пенсію;

- також відповідно до пункту 6, 7 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна (затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 № 830), відомості про обтяження рухомого майна вносяться до Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи, в якій зазначаються наступні відомості про фізичну особу боржника - прізвище, ім`я та по батькові, постійне місце проживання повна дата народження та ідентифікаційний номер;

- відділ державної виконавчої служби позбавлений можливості отримати від ДПС України будь-які дані щодо, дати народження боржника, а за їх відсутності неможливо виконати рішення суду в повному обсязі;

- повідомлення державного виконавця Дніпровського РВ ДВС від 12.05.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є обґрунтованим та законним і не підлягає скасуванню. Скарга ТОВ "Мастер Фуд" на дії державного виконавця є надуманою та необґрунтованою.

Стягувач, боржник та Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується направленням ухвали суду на їх юридичні адреси; крім того, для додаткового повідомлення всіх учасників, судом здійснювалося повідомлення, шляхом надіслання телефонограм, які були отримані заявником і виконавчою службою.

Крім того, сканкопію даної ухвали направлено учасникам справи на офіційні електронні адреси: позивачу: , яка міститься у заяві та Дніпровському районного ВДВС: .

У судове засідання 11.06.2020 з`явився представник державної виконавчої служби.

Представники скаржника (позивача) та відповідача (боржника) у судове засідання 11.06.2020 не з`явилися, при цьому, судом враховано клопотання позивача про розгляд без участі його представника, яке було задоволено судом. Щодо відповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд скарги на дії ДВС не впливає на права та обов`язки відповідача, не порушує його інтереси, оскільки предметом розгляду є наявність чи відсутність порушення прав стягувача у виконавчому провадженні. Більше того, судом здійснені всі можливі дії щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце судового засідання, шляхом направлення відомостей про розгляд даної скарги на всі відомі суду засоби зв`язку з відповідачем, а також судом було розміщено оголошення про розгляд даної скарги (а.с.119). Стислий строк на розгляд поданої стягувачем скарги не дозволяє відкласти її розгляд, не допустивши порушення права позивача на своєчасний розгляд поданої ним скарги.

У судовому засіданні 11.06.2020 державний виконавець проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 113 900 грн. 64 коп. - основного боргу, 17 292 грн. 74 коп. - пені, 677 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 1 597 грн. 51 коп. - 3% річних, 2 101 грн. 90 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 17.03.2020.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Користуючись вказаним правом, позивачем 01.06.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області було подано скаргу на державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій він просить суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. з винесенням повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020;

- визнати неправомірним та скасувати повністю повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020;

- зобов`язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. або іншу посадову особу прийняти до виконання виконавчий документ наказ суду від 17.03.2020 у справі № 904/82/20.

Скарга обґрунтована тим, що Дніпровським ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області неправомірно винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 2117 від 12.05.2020, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутня повна дата народження боржника, що унеможливлює внесення даних до АСВП та не надає змоги зареєструвати виконавче провадження.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України № 475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейським судом з прав людини в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року зроблено висновок про те, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції, у зв`язку з чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун`єне проти Литви" №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" №34647/97 від 17.06.2003).

Судом встановлено, що на виконанні у Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходився на виконанні виконавчий документ по справі № 904/82/20 від 17.03.2020, виданий Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Григоренка Вікторії Вікторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" - 113 900 грн. 64 коп. - основного боргу, 17 292 грн. 74 коп. - пені, 677 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 1 597 грн. 51 коп. - 3% річних та 2 101 грн. 90 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Стягувач 23.04.2020 направив на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області заяву про примусове виконання рішення (стягнення коштів) з доданим до заяви оригіналом наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 по справі № 904/82/20, що були отримані відділом державної виконавчої служби - 07.05.2020, згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.105-107).

В подальшому, 12.05.2020 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутовим Є.О. винесено повідомлення № 21171 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі пункту 6 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

У повідомленні зазначено, що виконавчий документ не може бути прийнятий до виконання, у зв`язку з тим, що у виконавчому документі відсутня повна дата народження боржника, що унеможливлює внесення даних до АСВП та не надає змогу зареєструвати виконавче провадження і винести постанови у виконавчому провадженні.

Крім того, зазначено, що дата народження боржника, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є обов`язковим реквізитом виконавчого провадження, який пред`являється до виконання, запропоновано усунути недоліки та пред`явити виконавчий документ повторно до виконання.

Скаржник, звертаючись до суду зі скаргою на дії органів державної виконавчої служби, зазначив, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 12.05.2020, винесене державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутовим Є.О. з порушенням вимог чинного законодавства, відповідно є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

З приводу вказаних обставин суд вважає за нгеобхідне зазначити таке.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Тобто, приймаючи рішення про повернення виконавчого документа до виконання, державний виконавець виносить повідомлення про повернення виконавчого документа.

Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є відповідним рішенням державного виконавця, а тому таке повідомлення підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

З огляду на позицію державної виконавчої служби, повідомлення про повернення судового наказу від 12.05.2020 стягувачу без прийняття до виконання ґрунтувалося саме на відсутності в ньому даних, які, на його думку, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема відображення дати народження боржника - фізичної особи-підприємця.

Господарський суд не погоджується з даним трактуванням норм закону та з цього приводу зазначає таке.

Виходячи зі змісту положень Закону України "Про виконавче провадження", даний нормативний акт оперує термінами: юридична особа, фізична особа-підприємець, та фізична особа.

Відповідно до статті 51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

За змістом положень пункту 3 частини 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", така ідентифікуюча ознака боржника, як дата його народження, застосовується по відношенню до боржника - фізичної особи, при цьому, боржником за наказом господарського суду, виданим у даній справі, є фізична особа-підприємець, до якої, в силу вимог статті 51 Цивільного кодексу України, застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб.

Посилання державного виконавця у відзиві на скаргу на те, що виконавчий документ не містить дати народження боржника, у зв`язку з чим він не відповідає вимогам статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підлягав поверненню стягувачу, є безпідставними, оскільки боржник у даній справі виступав як суб`єкт підприємницької діяльності, а тому наявність дати народження боржника у виконавчому документі не вимагалась.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 923/597/19, постанові Верховного Суду від 26.03.2018 у справі № 915/127/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 16.11.2018 у справі № 916/3188/16.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами скаржника та вважає доведеним зловживання державним виконавцем своїм процесуальним правом та порушення обов`язку щодо прийняття у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку судового наказу до виконання.

Більше того, пунктом 3 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, втому числі конфіденційну.

Отже, у випадку необхідності державний виконавець не позбавлений права на отримання будь-якої необхідної для примусового виконання інформації.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню в частині вимог про:

- визнання неправомірними дій державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020;

- визнання неправомірним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020.

З приводу вимоги заявника щодо зобов`язання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. або іншу посадову особу прийняти до виконання виконавчий документ наказ суду від 17.03.2020 у справі № 904/82/20, суд зазначає наступне.

У відповідності до статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи вказане, вимога скаржника щодо зобов`язання державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 по справі № 904/82/20 є передчасною, а отже, не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у справі № 904/82/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер Фуд" до Фізичної особи - підприємця Григоренко Вікторії Вікторівни про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 144/19-Д від 01.03.2019 у загальному розмірі 133 474 грн. 32 коп. - задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Реутова Є.О. щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020.

3. Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 21171 від 12.05.2020.

4. У задоволенні решти вимог за скаргою - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 11.06.2020 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 12.06.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко