ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Справа№ 911/1621/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Алданової С.О.

Демидової А.М.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський»

на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020, повний текст якого складено та підписано 05.02.2020

у справі № 911/1621/19 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп К»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Євробус»

про стягнення збитків у сумі 56 014,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 56 014,62 грн., які становлять суму штрафних санкцій, які позивач сплатив ТОВ «АТБ-Маркет» за умовами договорів поставки № 39363 від 01.01.2018 та № 4447 від 01.10.2017 за прострочення поставки товару, обов`язок щодо перевезення якого відповідач прийняв за укладеним з позивачем договором про надання транспортних послуг № 562 від 01.11.2017.

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.01.2020, повний текст якого складено та підписано 05.02.2020, у справі № 911/1621/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що хоча судом і встановлено недотримання відповідачем умов перевезення, втім причино-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення та сумою сплачених позивачем штрафних санкцій, позивачем не доведено, а судом не встановлено.

Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов виходячи з наступного:

- звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на те, що між ним та ТОВ «АТБ-Маркет» було укладено договори поставки № 4447 від 01.10.2017 та № А39363 від 01.01.2018, за умовами яких позивач зобов`язався в порядку і строки, встановлені договором, передати товар у власність ТОВ «АТБ-Маркет», проте вантаж, обов`язок щодо перевезення якого прийняв на себе відповідач, прибув у пункт призначення із запізненням, а тому вантажоодержувач (ТОВ «АТБ-Маркет») відмовився від отримання товару та кваліфікував таке запізнення як непоставка товару, з огляду на що позивач сплатив на користь вантажоодержувача штраф у сумі 56 014,62 грн.;

- згідно повідомлень ТОВ «АТБ Маркет», на підставі яких позивач сплатив спірний штраф, ТОВ «АТБ Маркет» зазначило, що позивач порушив умови договорів поставки № 4447 від 01.10.2017 та № А39363 від 01.01.2018, що полягає у непоставці товару, що стало підставою для нарахування останньому штрафних санкцій, встановлених пунктами 7.1 договорів поставки, що становить 20 % від загальної суми поставки;

- виходячи з положень договорів поставки № 4447 від 01.10.2017 та № А39363 від 01.01.2018, непостачанням слід вважати нездійснення поставки товару, обумовленого замовленням, недопоставкою є постачання товару не в тій кількості, що визначена заявкою, а прострочення поставки буде мати місце тоді, коли покупець приймає товар (не відмовляється від нього), але із запізненням, порушенням графіку доставки;

- відмова від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 є окремою формою реакції покупця за недотримання графіку поставки, але така відмова не може кваліфікуватися як непостачання, адже постачання було фактично здійснено, чи як недопоставка, адже постачання було здійснено в повному обсязі, і не є простроченням поставки, адже факт прострочення можливо було встановити лише за умови прийняття цього товару покупцем із проставленням в супровідних документах часу його прийняття, а відтак, відмова від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 не давало ТОВ «АТБ-Маркет» права здійснювати нарахування штрафних санкцій за правилами п. 7.1. цього договору;

- крім того, перевізник прибув у пункт розвантаження 28.07.2018 о 19 год. 15 хв., тобто із запізненням на 6 год. 15 хв. від визначеного у додатку № 3 до договору № А39363, а не на один або два дні, як це передбачено п. 7.1. договору, що взагалі виключало можливість застосування штрафних санкцій до позивача, навіть якщо вважати, що мало місце прострочення поставки товару, а не відмова від отримання за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018;

- щодо нарахування штрафних санкцій за правилами договору №4447 від 01.10.2017, то в п. 2.1.2. цього договору графік поставок товару зазначений у Додатку № 7 до цього договору і є його невід`ємною частиною, проте позивачем зазначений додаток суду надано не було, що позбавляє суд можливості дійти висновку, що доставка перевізником вантажу о 19.15. є порушенням графіку доставки, що є важливим для визначення підставності нарахування штрафних санкцій;

- при цьому за змістом п. 6.1.1. договору №4447 від 01.10.2017 прострочення поставки товару є підставою для відмови від прийняття товару, а за змістом п. 7.1. договору, як і в договорі № А39363 від 01.01.2018, право на нарахування штрафних санкцій передбачено у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 або 2 дні з виплатою 5% або 20% штрафних санкції від суми непоставленого товару відповідно;

- відсутність у матеріалах справи додатку № 7, що визначав би графік поставок, а також висновки суду про те, що відмова від прийняття товару не передбачає для ТОВ «АТБ-Маркет» права нараховувати штрафні санкції, адже жодна з подій, передбачених п. 7.1. місця не має, суд приходить до висновку про безпідставність такого нарахування;

- судом також враховано зміст п. 7.16 договору № 4447 від 01.10.2017, відповідно до якого постачальник зобов`язаний доставити товар на РЦ в зазначений в Заявці покупця час, а в заявці ТОВ «АТБ-Маркет» час доставки товару зазначено не було, що також підтверджено письмовими поясненнями позивача від 23.12.2019, з посиланням лише на те, що графік поставок визначено додатком № 3 до договору № А39363 від 01.01.2018, який не може застосовуватися до визначення часу доставки в частині поставки товару по договору № 4447 від 01.10.2017;

- крім того, позивачем не враховано, що згідно п. 7.11 договору № А39363 від 01.01.2018 у випадку порушення умов цього договору та нарахування штрафних санкцій, сторони підписують протокол про підтвердження зобов`язань зі сплати штрафних санкцій, проте до матеріалів справи відповідного, підписаного позивачем та ТОВ «АТБ-Маркет» протоколу, що як вбачається є єдиною правовою підставою для проведення оплати таких штрафних санкцій, долучено не було, що взагалі позбавляє суд можливості дійти висновку про підставність здійсненої оплати позивачем штрафних санкцій.

Не погоджуючись з рішенням, Приватне акціонерне товариство «Комбінат «Придніпровський» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19 і змінити рішення.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що рішення суду першої інстанції є незаконним в зв`язку з тим, що висновки, викладені у вказаному рішенні, не відповідають обставинами справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач послався на те, що:

- відповідно до п. 7.9 договору поставки № А39363 від 01.01.2018 часом поставки є час, коли постачальник зареєстрував документи у представника покупця на РЦ шляхом внесення відмітки про дату та час в правому нижньому куті титульної сторінки видаткової накладної, а відтак, додані до матеріалів справи копії видаткових накладних, які не містять відміток, як це передбачено умовами договорів, підтверджують факт непостачання товару в обсязі, погодженому у заявках № 2571_16367932 від 26.07.2018 та № 2571_16374387 від 26.07.2018 на 28.07.2018;

- з огляду на те, що відповідач у повному обсязі повернув позивачу товар 29.07.2018 о 13:10, поставка товару взагалі не була виконана, а ТОВ «АТБ» відповідно до п. 7.1 договору поставки № А39363 від 01.01.2018 нарахував штрафні санкції за невиконання умов договору;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в нього відсутня можливість нарахування штрафних санкцій за правилами договору поставки № 4447 від 01.10.2017, оскільки за змістом п. 2.1. та п. 7.16 вказаного договору постачальник зобов`язаний поставити товар покупцю у строки, визначені в заявці, а в наявних в матеріалах справи заявках № 2571_16367932 від 26.07.2018 та № 2571_16374387 від 26.07.2018 погоджено, що датою поставки є 28.07.2018 без зазначення часу. При цьому за змістом п. 6.1.1 цього договору прострочення поставки товару є підставою для відмови у прийнятті товару взагалі без посилання на графік доставки, як це передбачено п. 6.1.7, 7.9 вказаного договору. Вказане свідчить про те, що Додаток № 7 до зазначеного договору - графік поставки при системному аналізі умов договору є неналежним доказом відмови у прийнятті товару;

- згідно з п. 7.4 договору поставки № 4447 від 01.10.2017 та п. 7.4 договору поставки № 39363 від 01.01.2018 покупець повідомляє продавця про суми штрафних санкцій, які будуть застосовані в рамках договору, шляхом відправлення повідомлень про нарахування штрафних санкцій, а у разі ненадання продавцем заперечень у зазначений строк сума штрафних санкцій вважається погодженою. До матеріалів справи додані копії відповідних повідомлень про нарахування штрафних санкцій за договором поставки № А39363 від 01.01.2018 вих. № 38530 від 01.09.2018, на підставі яких позивач здійснив оплату штрафних санкцій та які спростовують висновки суду про неможливість зробити висновки про підставність здійсненої оплати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 справа № 911/1621/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Демидова А.М.

Ухвалою від 10.03.2020 колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Алданова С.О., Демидова А.М.:

- відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 25.03.2020;

- роз`яснено учасникам процесу, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Станом на 16.06.2020 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*100=192 100 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді справи № 911/1621/19 колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 192 100 грн., і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

За правилом ч. 2 ст. 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19 відкрито 21.02.2020, розгляд справи в суді апеляційної інстанції розпочався, з урахуванням вихідних та святкових днів, з 26.03.2020, апеляційна скарга має бути розглянута по 12.05.2020 включно.

Водночас, згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин з 12.03.2020, який на даний час триває.

Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни (доповнення) до Розділу Х. «Прикінцеві положення» ГПК України.

Так, відповідно п. 4 Розділу Х. «Прикінцеві положення» ГПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки судового розгляду справи, продовжуються на строк дії такого карантину.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

01.10.2017 та 01.01.2018 позивач як продавець та ТОВ «АТБ-маркет» як покупець уклали договори поставки № 4447 та № А 39363 відповідно (а.с. 187-221 т. 1), за умовами яких позивач зобов`язався в порядку і строки, встановлені договорами, передати товар у власність ТОВ «АТБ-Маркет» у певній кількості, відповідної якості та за погодженою ціною, а останній - приймати товар та оплатити його на умовах, визначених у вказаних договорах.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 56 014,62 грн., які становлять суму штрафних санкцій, які позивач сплатив ТОВ «АТБ-Маркет» за умовами договорів поставки № 39363 від 01.01.2018 та № 4447 від 01.10.2017 за прострочення поставки товару обов`язок щодо перевезення якого відповідач прийняв за укладеним з позивачем договором про надання транспортних послуг № 562 від 01.11.2017.

01.11.2017 позивач як замовник та відповідач як виконавець уклали договір про надання транспортних послуг № 562 (а.с. 8-10), за умовами якого:

- відповідач зобов`язаний за цим договором надавати позивачу транспортні послуги автомобільним транспортом (додаток № 1) шляхом доставки довіреного йому вантажу в пункт призначення і видавати його особі, що має право на одержання вантажу (одержувачеві), та/або отримати вантаж для позивача у вантажовідправника, вказаного останнім, а також здійснювати експедирування і виконувати вантажно-розвантажувальні роботи, а позивач зобов`язується здійснити оплату за надані послуги в розмірі та порядку, встановленими цим договором (п. 1.1);

- відповідач зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, вказаний позивачем. Відповідач зобов`язаний надати послуги відповідно до цього договору в повному обсязі та у належній якості (п. 3.3);

- послуги за цим договором можуть надаватися уповноваженими представниками відповідача (третіми особами). Треті особи, які надають послуги від імені та за дорученням виконавця, вказуються в додатку № 2 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (п. 3.5);

- на позивача покладений обов`язок надавати відповідачу транспортні заявки на перевезення чи доставку вантажу, в письмовій формі не пізніше ніж за 3 години до моменту завантаження перевезення (п. 4.2);

- збитки, завдані позивачу невиконанням або неналежним виконанням цього договору, підлягають відшкодуванню відповідачем в повному обсязі (п. 5.3).

На виконання умов договору про надання транспортних послуг № 562 позивачем та відповідачем складено заяву на організацію перевезення вантажу автомобільним транспортом № 148 від 27.07.2018 (а.с. 51 т. 1), згідно якої відповідач прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу (молочна продукція 33 паллети) на користь вантажоодержувача: ТОВ «АТБ-Маркет» (аутсортинг, м. Миколаїв), адреса розвантаження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89; дата завантаження: 27.07.2018 о 20:00; дата розвантаження: 28.07.2018 о 08:00, перевізник - третя особа.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що для виконання своїх зобов`язань щодо виконання вказаного перевезення відповідачем залучено перевізника - третю особу, з яким у нього 06.11.2017 укладено договір перевезення вантажу № БГК/69/17 (а.с. 67-69 т. 1), у відповідності до якого:

- третя особа зобов`язується організовувати та надати послуги з перевезення вантажів відповідача рефрижераторними дорожніми транспортними засобами та надавати інші транспортно-експедиційні і додаткові послуги відповідно до вимог замовника, що пов`язані з перевезенням вантажів по території України в торгові мережі ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», ТОВ «Новус Україна» та інші (надалі - вантажоодержувачі), а відповідач - зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (пункт 1.1);

- надання транспорту для перевезення вантажу здійснюється третьою особою на підставі заявки та/або додаткової угоди, які є невід`ємною частиною договору та містить наступні дані: маршрут, дата та адреса завантаження (розвантаження), кількість та вага вантажу, адреса вантажоодержувача та інші необхідні умови перевезення. Адреса завантаження та розвантаження вантажу, дані про маршрут, дати, кількість та вага вантажу обов`язково зазначаються в товарно-транспортних накладних, а також за домовленістю сторін в заявках та/або додаткових угодах (пункти 3.1, 3.3);

- третя особа зобов`язується дотримуватись термінів доставки вантажу, обумовлених в цьому договорі, додаткових угодах до цього договору, заявці або зазначених в товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.6);

- третя особа зобов`язується при настанні непередбачених обставин у процесі надання транспортно-експедиційних послуг повідомити про них відповідача і дотримуватись його письмових та усних інструкцій (пункт 4.2.7);

- третя особа гарантує дотримуватись точного часу розвантаження вантажу попередньо узгодженого сторонами в заявці, додатковій угоді до цього договору, або зазначеного в товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.9);

- третя особа передає вантаж в строки по кількості та якості у відділ прийому торгової точки, адреса якої зазначається в заявці та/або додаткові угоді до цього договору, а у разі їх відсутності в пункт призначення, вказаний в товарно-транспортній накладній (пункт 4.2.11);

- сторони звільняються від відповідальності за невиконання умов цього договору на період дії надзвичайних обставин і непереборної сили: стихійне лихо екстремальні погодні умови, страйк, війна, бойові дії, терористичний акт, блокада, демонстрації, масові заворушення, пожежа, повінь, рішення органів влади, які приводять до неможливості належного виконання умов цього договору. Про виникнення форс-мажорних обставин сторони письмово сповіщають один одного протягом 3 днів з моменту виникнення таких обставин (пункт 7.1).

З метою виконання замовлення позивача, 27.07.2018 відповідач та третя особа уклали разовий договір-заявку № 0001435 на перевезення вантажів автомобільним транспортом (а.с. 148 т. 1), згідно якого третя особа прийняла на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу (молочна продукція рейс 000021350) за маршрутом: м. Дніпро вул. Журналістів, 15 - м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89, дата завантаження: 27.07.2018 о 00:00:00, місце завантаження: м. Дніпро, вул. Журналістів, 15, дата розвантаження: 28.07.2018 о 00:00:00, місце розвантаження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89.

Пунктом 4 цієї заявки встановлено, що до рейсу будуть допускатися лише водії, що мали міжзмінний відпочинок, в зв`язку з обмеженістю часу та тривалістю рейсу.

Згідно долучених до матеріалів справи товарно-транспортних накладних від 28.07.2018 №№ Е819478 (Ц689951), Е819479 (Ц689951), Е819481 (Ц691901) (а.с. ПрАТ «Комбінат «Придніпровський» завантажено, а перевізником - ТОВ з ІІ «Євробус» в особі водія ОСОБА_1 прийнято 12940,45 т вантажу для перевезення його вантажоодержувачу - ТОВ «АТБ-Маркет» у пункт розвантаження за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89.

На підставі повідомлень ТОВ «АТБ-Маркет» № 38530 та № 38531 від 01.09.2018 (а.с. 13-14 т. 1) позивач платіжними дорученнями № 15846 та № 15849 від 24.09.2018 (а.с. 23-24 т. 1) сплатив на користь ТОВ «АТБ-Маркет» штраф в сумі 16 363,10 гривень та 39 826,48 гривень відповідно.

Зі змісту вказаних повідомлень слідує, що ТОВ «АТБ Маркет» повідомило позивача про те, що останній порушив умови договорів поставки № 4447 від 01.10.2017 та № А39363 від 01.01.2018, що полягає у непоставці товару в липні 2018 року, що стало підставою для нарахування останньому на підставі п. 7.1 вказаних договорів поставки штрафних санкцій, що становить 20 % від загальної суми поставки.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає про те, що спірний вантаж прибув у пункт призначення із запізненням, а тому вантажоодержувач (ТОВ «АТБ-Маркет») відмовився від отримання товару, кваліфікував таке запізнення як непоставка товару та нарахував штраф на підставі п. 7.1 вказаних договорів поставки.

Позивач вважає, що сплата ним штрафу на користь ТОВ «АТБ Маркет» в загальному розмірі 56 014,62 гривень є збитками в розумінні ст. 225 ГК України, які підлягають відшкодуванню відповідачем як особою, яка порушила умови договору надання транспортних послуг.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив у повному обсязі, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Отже, за умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору про надання транспортних послуг № 562 від 01.11.2017 останній прийняв на себе зобов`язання доставити вантаж в пункт призначення, серед іншого у строк, вказаний позивачем, тобто здійснити перевезення вантажу (молочна продукція 33 паллети) на користь вантажоодержувача: ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 89; дата завантаження: 27.07.2018 о 20:00; дата розвантаження: 28.07.2018 о 08:00.

При цьому саме відповідач за умовами укладеного з позивачем договору про надання транспортних послуг № 562 від 01.11.2017 несе перед останнім відповідальність, зокрема і за дії інших осіб, залучених відповідачем для виконання обов`язків за цим договором (в тому числі і за дії третьої особи - примітка суду).

Як стверджує позивач та прослідковується по руху транспортного засобу, водій перевізника прибув до пункту розвантаження із запізненням, а саме - 28.07.2018 о 19:15, що учасниками судового процесу не заперечується.

Водночас колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції про те, що за умовами разового договору-заявку № 0001435 на перевезення вантажів автомобільним транспортом перевізник (третя особа) прийняла на себе обов`язок доставки товару вантажоодержувачу ( ТОВ «АТБ-Маркет») у строк до 28.07.2018 00:00:00, в той час як згідно обов`язків, які прийняв на себе відповідач за укладеною з позивачем заявкою № 148 від 27.07.2018, розвантаження товару мало відбутися 28.07.2018 о 08:00 (тобто на 16 годин раніше, ніж час, який вказаний як час доставки третій особі - примітка суду), а відтак, відповідач, всупереч визначеного позивачем часу доставки вантажу, на власний розсуд змінив час доставки вантажу в заяві, складеній з третьою особою, що свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно, адже не попередив третю особу про вимоги щодо конкретного часу доставки товару.

Вірними є і висновки суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на те, що спірний вантаж був доставлений із затримкою з об`єктивних причин, про що свідчить сертифікат торгово-промислової палати № 8354 про форс-мажорні обставини, яким посвідчено, що 28.07.2018 відбулось погіршення погодних умов, а саме: туман, зливовий дощ, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки:

-у відповідності до долученої до матеріалів справи довідки Херсонського обласного центру з гідрометеорології № 37-03/1-04/1452 від 31.07.2018 на автошляхах на території Каховського району Херсонської області 28.07.2018 вночі та вранці, а саме з 09:05 годин до 09:45 годин, спостерігалися туман та зливовий дощ;

- водночас, як вбачається з долученого до матеріалів справи звіту по руху транспортного засобу за період часу (27.07.2018 20:50 - 28.07.2018 23:00), під час здійснення перевезення вантажу, водієм через 3 год. 36 хв. після завантаження автомобільного транспорту, було здійснено зупинку транспортного засобу 28.07.2018 о 00:26, яка тривала 10 год. 12 хв.;

- у письмових поясненнях третя особа посилається на те, що ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільний перевізник повинен забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, в зв`язку з чим така довготривала зупинка була зумовлена необхідністю відпочинку водія при здійсненні перевезення, проте за змістом п. 4 заявки № 0001435 від 27.07.2018 до рейсу мали допускатися лише водії, що мали міжзмінний відпочинок, в зв`язку з обмеженістю часу та тривалістю рейсу;

- отже перевізник після виїзду з місця завантаження здійснив довготривалу зупинку, що не пов`язується із погіршенням погодних умов, що фактично і призвело до того, що спірний вантаж був доставлений до пункту розвантаження із запізненням визначеного заявкою № 148 від 27.07.2018 строку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення, а саме порушення визначеного заявкою № 148 від 27.07.2018 строку, до якого спірний вантаж мав бути переданий під розвантаження.

Водночас слід зазначити про таке.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

З огляду на зазначені норми законодавства, для застосування до особи такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність чотирьох умов: протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення зобов`язання боржником, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вини боржника.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності виконавця у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Отже, на позивача покладений обов`язок довести факт завдання йому збитків саме в заявленому в позові розмірі та те, що вказані збитки є наслідком неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення вантажу № БГК/69/017 від 06.11.20017, тобто протиправну поведінку відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між такою поведінкою та завданими позивачу збитками.

Щодо розміру збитків, які заявлені до стягнення, слід зазначити таке.

Пунктом 7.1 договору поставки № 4447 від 01.10.2017 передбачено, що у разі непоставки, недопоставки або прострочки поставки товару на 1 (один) або 2 (два) календарних дні позивач зобов`язаний сплатити ТОВ «АТБ-маркет» штрафну санкцію в розмірі 5 (п`ять) % від вартості несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару, вказаного в заявці, а у разі непоставки, недопоставки або прострочки поставки товару понад 2 (двох) календарних днів позивач зобов`язаний сплатити ТОВ «АТБ-маркет» штрафну санкцію в розмірі 20 (двадцять) % від загальної суми непоставленого, недопоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Також пункт 7.1. договору поставки № А39363 від 01.01.2018 передбачає, що у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 (один) календарний день, позивач зобов`язаний сплатити ТОВ «АТБ-маркет» штрафну санкцію в розмірі 5 (п`ять) % від вартості невчасно поставленого або недопоставленого товару, зазначеного в заявці, а у разі непостачання, недопоставки або прострочки поставки товару понад 1 (одного) календарного дня, позивач зобов`язаний сплатити ТОВ «АТБ-маркет» штрафну санкцію в розмірі 20 (двадцять) % від загальної суми непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару.

Отже, пунктами 7.1 спірних договорів поставки встановлена відповідальність продавця (позивача) саме за непоставку, недопоставку або прострочку поставки товару на 1 (один) або 2 (два) календарних дні з правом нарахування 5% або 20% вартості непоставленого товару відповідно.

При цьому, відповідно до п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 ТОВ «АТБ-маркет» має право відмовитися від приймання товару, поставленого позивачем, зокрема, у разі порушення граничного часу поставки товари на РЦ, а Додатком № 3 до цього договору встановлено графік поставок товару та визначено, що поставка товару має бути здійснена до 13.00 відповідного дня.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що:

- відмова від прийняття товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 у зв`язку із порушенням графіку поставки не може кваліфікуватися як непостачання, недопоставка чи прострочення поставки;

- в контексті змісту зазначеного договору непостачанням слід вважати нездійснення поставки товару, обумовленого замовленням, недопоставкою є постачання товару не в тій кількості, що визначена заявкою, а прострочення поставки буде мати місце тоді, коли покупець приймає товар (не відмовляється від нього), але із запізненням, порушенням графіку доставки;

- відмова ж від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 є окремою формою реакції покупця за недотримання графіку поставки, але така відмова не може кваліфікуватися, як непостачання, адже постачання було фактично здійснено, чи як недопоставка, адже постачання було здійснено в повному обсязі, і не є простроченням поставки, адже факт прострочення можливо було встановити лише за умови прийняття цього товару покупцем із проставленням в супровідних документах часу його прийняття;

- отже відмова від отримання товару за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018 не давало ТОВ «АТБ-Маркет» права здійснювати нарахування штрафних санкцій за правилами п. 7.1. цього договору, що виключає стягнення таких санкцій як збитків із відповідача.

Крім того, як слідує з матеріалів справи та не заперечується учасниками судового процесу, перевізник (третя особа) прибув у пункт розвантаження 28.07.2018 о 19 год. 15 хв. (тобто із запізненням на 6 год. 15 хв. від визначеного у додатку № 3 до договору № А39363 строку), а не на один або два дні, як це передбачено п. 7.1 вказаного договору, що взагалі виключало можливість застосування штрафних санкцій до позивача, навіть якщо вважати, що мало місце прострочення поставки товару, а не відмова від отримання за п. 6.1.1. договору № А39363 від 01.01.2018.

Щодо нарахування штрафних санкцій за договором №4447 від 01.10.2017 слід зазначити таке.

Згідно п. 2.1.2. договору №4447 від 01.10.2017 графік поставок товару зазначений у Додатку № 7 до цього договору і є його невід`ємною частиною, проте позивачем зазначений додаток надано не було, що позбавляє суд можливості дійти висновку, що доставка перевізником вантажу о 19:15 є порушенням графіку доставки, що є необхідним для визначення підставності тверджень щодо прострочення поставки товару та, відповідно наявності підстав для нарахування штрафних санкцій.

Як встановлено вище, за змістом п. 7.1. договору №4447, як і в договорі № А39363 від 01.01.2018, право на нарахування штрафних санкцій передбачено у разі непостачання, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 або 2 дні з виплатою 5% або 20% штрафних санкції від суми непоставленого товару відповідно, проте товар, від прийняття якого ТОВ «АТБ-Маркет» відмовилось не можна вважати таким, що поставлений з порушеннями визначеного договором строку.

Отже, з огляду на відсутність у матеріалах справи додатку № 7, що визначав би графік поставок, а також висновок про те, що відмова від прийняття товару не передбачає для ТОВ «АТБ-Маркет» права нараховувати штрафні санкції, в той час як жодна з подій, передбачених п. 7.1., місця не має, вірним є висновок суду першої інстанції про безпідставність нарахування ТОВ «АТБ-Маркет» заявлених до стягнення позивачем штрафних санкцій.

З огляду на обставини, які встановлені вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що хоча судом і встановлено недотримання відповідачем умов перевезення, втім причино-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення та сумою сплачених позивачем штрафних санкцій позивачем не доведено, а судом не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків в сумі 56 014,62 грн.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» задоволенню на підлягає, а рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство «Комбінат «Придніпровський» .

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Комбінат «Придніпровський» на рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 23.01.2020 у справі № 911/1621/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1621/19.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.О. Алданова

А.М. Демидова