ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11 червня 2020 року Справа № 926/2275/17

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

при секретарі судового засідання Кифірюк А.І.

за участю представників сторін:

позивача (скаржника) не з`явився;

відповідача (боржник) не з`явився;

приватний виконавець дії якого оскаржуються не з`явився.

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" від 19.04.2019 (вх.№1089)

на дії приватного виконавця у справі

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" с. Коболчин Сокриняський район Чернівецька обл.

про витребування майна зі зберігання

та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС"

про стягнення заборгованості 1937861,95 грн.

СУТЬ СПОРУ: рішенням Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2017 первісний позов задоволено, витребувано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" зі зберігання сік яблучний концентрований, освітлений, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" 34050,37 грн. судового збору, зустрічний позов задоволено частково стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський" 480510,47 грн. основного боргу, 184077,66 грн. пені, 94968,74 грн. інфляційних втрат, 20947,17 грн. 3% річних та 11707,56 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову в частині стягнення 410,40 грн. пені, 470,48 грн. 3 % річних та 1156947,30 грн. витрат на зберігання відмовлено.

Постановою Верховного суду від 04.07.2018 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.12.2017 залишено без змін.

30.08.2018 на виконання вищевказаного рішення видано накази.

19.04.2019 товариство з обмеженою відповідальністю ВЕЛТС звернулось до суду із скаргою (вх.№1089) на дії приватного виконавця щодо виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 07.12.2017, в якій просить:

- визнати дії приватного виконавця Кондрюка К.О. щодо зняття арештів з майна стягувача протиправними;

- скасувати постанову приватного виконавця Кондрюка К.О. про повернення виконавчого документа стягувача від 28.03.2019 в частині припинення чинності арештів винесених постановою про арешт майна боржника від 06.02.2019;

- зобов`язати приватного виконавця Кондрюка К.О. відновити дію обтяжень (арештів) усього рухомого та нерухомого майна боржника;

- визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Кондрюка К.О. щодо невинесення постанови про повернення авансових внесків стягувачу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу;

- зобов`язати приватного виконавця Кондрюка К.О. винести постанову про повернення авансових внесків стягувачу.

Ухвалою суду від 19.04.2019 відкрито провадження з розгляду скарги, судове засідання призначене на 25.04.2019 за участю представників учасників судового процесу.

Ухвалою суду від 25.04.2019 зупинено провадження з розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛТС від 19.04.2019 (вх. №1089) до набрання законної сили судовим рішенням з розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський від 16.04.2019 (вх.№1059).

Ухвалою суду від 14.02.2020 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» від 16.04.2019 (вх.1059) частково задоволено, визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича від 28.03.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням № 58086200.

25.02.2020 через канцелярію суду від приватного виконавця Кондратюка К.О. надійшла постанова від 20.02.2020 про відновлення виконавчого провадження №58086200.

Ухвалою суду від 15.05.2020 поновлено провадження з розгляду скарги (вх.№1089) від 19.04.2019 та призначено судове засідання на 26.05.2020.

20.05.2020 на електронну адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.05.2020 задоволено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, проведення якої доручено Франківському районному суду міста Львова.

20.05.2020 через особистий кабінет в підсистемі "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» надійшла заява про вступ у справу його як представника по даній справі.

21.05.2020 через особистий кабінет в підсистемі "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» надійшов відзив на скаргу, в якому останні просить суд скаргу в частині вимог про скасування постанови про повернення виконавчого документа закрити, а у частині інших вимог відмовити.

25.05.2020 через канцелярію суду від приватного виконавця Кондрюка К.О. надійшов відзив на скаргу, в якому останній вимоги скарги не визнає та вважає її безпідставною.

Призначене на 27.05.2020 судове засідання в режимі відеоконференції не відбулося з об`єктивних причин, а саме за відсутності зв`язку з Франківським районним судом міста Львова, що підтверджується відповідним Актом «Про неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції», у зв`язку з чим ухвалою суду від 27.05.2020 відкладено судове засідання з розгляду скарги на 11.06.2020.

11.06.2020 до початку судового засідання на електронну адресу суду від представника товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛТС» надійшло клопотання (вх.1728) про розгляд скарги без їхньої участі.

Також на електронну адресу суду від приватного виконавця Кондрюка К.О. надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі.

Розглянувши подану скаргу судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком Костянтином Олександровичем (далі приватний виконавець) від 15.01.2019 відкрито виконавче провадження ВП №58086200 з виконання наказу Господарського суду Чернівецької області №926/2275/17 від 30.08.2018 року про витребування на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" зі зберігання соку концентрованого, яблучного, освітленого в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. Пунктом 3 вищевказаної постанови стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 227002,40 грн.

Постановою приватного виконавця від 15.01.2019 з боржника стягнуто основну винагороду в сумі 227 002,40 грн. Постанова приватного виконавця від 15.01.2019 скасована постановою від 18.03.2019 року.

Актом приватного виконавця від 05.02.2019 встановлено, що майно, яке згідно рішення суду підлягає витребуванню, дійсно перебуває на території товариства з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський.

Актом приватного виконавця від 05.02.2019 встановлено, що за адресою - Чернівецька область, Сокирянський район, село Коболчин, вулиця Пушкінська, 1а представником боржника вказано ємкість №6 зі зберіганням збродженого соку, згідно попереднього зберігання мобільного бріксометру результати 8,6 брікс замість заявлених 720 брікс, проба з ємкості №6 не відповідає органолиптичним показникам та візуально має вигляд збродженої речовини невідомого походження. Дана ємкість №6 опломбована пломбою № НОМЕР_1 .

Крім того 05.02.2019 приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем складено акт про те, що йому не надано доступу до ємкостей №5,4,3,2,1, що знаходяться за адресою вказаною у виконавчому документі Чернівецька область, Сокирянський район, село Коболчин, вулиця Пушкінська, 1а та не надано документів про підтвердження права власності іншими особами на концентрат.

06.02.2019 приватним виконавцем Кондрюком Костянтином Олександровичем винесено постанову про арешт усього рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику товариству з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський у межах суми звернення стягнення 2270024,33 грн.

Постановою приватного виконавця від 28.03.2019 у зв`язку з відсутністю визначеного виконавчим документом майна, яке повинно бути передано стягувачу в натурі, виконавчий документ наказ суду від 30.08.2018 повернуто стягувачу та припинено чинність арештів, накладених постановою про арешт майна від 06.02.2019.

Ухвалою суду від 14.02.2020 визнано неправомірною постанову приватного виконавця від 28.03.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №58086200.

Постановою приватного виконавця від 20.02.2020 відновлено виконавче провадження №58086200 з виконання наказу суду від 30.08.2018.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із нормами ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", cудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 14.02.2020 визнано неправомірною у повному обсязі постанову приватного виконавця від 28.03.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №58086200, відтак провадження з розгляду скарги щодо вимог про скасування постанови приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувача від 28.03.2019 в частині припинення чинності арештів, накладених постановою про арешт майна боржника від 06.02.2019, слід закрити у зв`язку з відсутністю предмета скарги на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

В частині визнання дій приватного виконавця щодо зняття арештів з майна стягувача протиправними та зобов`язання відновити дію обтяжень (арештів) усього рухомого та нерухомого майна боржника суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади повинні діяти у спосіб, на підставі та у межах повноважень, визначених законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч.3 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно ст. 60 Закону України Про виконавче провадження під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Рішенням суду по даній справі витребувано на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" зі зберігання конкретно визначене майно - сік яблучний концентрований, освітлений, в кількості 113111 кг, загальною вартістю 2270024,33 грн. (без ПДВ), що переданий на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод Сокирянський".

Виходячи з вищевказаних норм Закону України Про виконавче провадження суд дійшов висновку, що в межах виконавчого провадження про витребування на користь стягувача майна, передбаченого у виконавчому документі, у приватного виконавця відсутнє право накладати арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника.

У свою чергу, згідно ч.3 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Таким чином, в разі наявності законних підстав для повернення виконавчого документа у зв`язку з відсутністю визначеного виконавчим документом майна арешт, накладений на дане майно, не повинен зніматись.

Разом з тим, постановою приватного виконавця від 06.02.2019 в порушення вищевказаних вимог законодавства накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника, відтак дії приватного виконавця щодо його зняття не можуть бути визнанні судом протиправними, хоч і вчинені з інших підстав, у зв`язку з чим у задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Частиною 2 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Матеріали справи не містять доказів повторного звернення стягувача до приватного виконавця з виконавчим документом по даній справі та ухилення останнього від вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України Про виконавче провадження, що унеможливлює зобов`язання приватного виконавця в судовому порядку відновити дію обтяжень (арештів) майна боржника.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що в межах виконання даного рішення суду про витребування майна приватний виконавець, як встановлено вище, не має законних підстав накладати арешт на усе рухоме та нерухоме майно боржника, у задоволенні скарги в частині зобов`язання відновити дію обтяжень (арештів) слід відмовити.

В частині визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця щодо невинесення постанови про повернення авансових внесків стягувачу при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання приватного виконавця винести постанову про повернення авансових внесків стягувачу суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження невикористані суми авансового внеску повертаються стягувачу у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, про що виноситься відповідна постанова приватного виконавця. Строк винесення такої постанови законом не встановлено.

На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску, проте матеріали справи не містять доказів звернення стягувача з відповідною вимогою до приватного виконавця.

У свою чергу, як встановлено вище, постанову приватного виконавця від 28.03.2019 про повернення виконавчого документа стягувачу за виконавчим провадженням №58086200 оскаржено сторонами виконавчого провадження та в подальшому визнано судом неправомірною, а виконавче провадження в подальшому відновлено, що унеможливлює повернення стягувачу авансових внесків, тож у задоволенні скарги в цій частині також слід відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 80-81, 202, 231, 234, 235, 326, 339, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" від 19.04.2019 (вх.№1089) на дії приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича відмовити частково.

2. Закрити провадження в частині вимог скарги щодо скасування постанови приватного виконавця Кондрюка Костянтина Олександровича про повернення виконавчого документа стягувача від 28.03.2019 в частині припинення чинності арештів, накладених постановою про арешт майна боржника від 06.02.2019.

3. В решті вимог скарги відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Повний текст ухвали складено та підписано - "16" червня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.І. Ніколаєв