СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. Справа № 905/383/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.,

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19, ухвалене колегією суддів у складі: головуючим суддею Макаровою Ю.В., суддею Говорун О.В., суддею Харакоз К.С., у приміщенні Господарського суду Донецької області, повний текст рішення складено та підписано 26.12.2019,

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман Донецької області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп", м.Торецьк Донецької області,

про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 1454693,28грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" про стягнення заборгованості за надані послуги у розмірі 1454693,28 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 293960,16 грн, збір за зберігання вантажів у розмірі 4383,48 грн, судовий збір у розмірі 4475,15 грн. В іншій частинні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі; судові витрати за подання апеляційної скарги віднести на рахунок позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 26.03.2020.

16.03.2020 до апеляційного господарського суду від ТОВ "Бізнестрансгруп" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 2565), в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", а рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 - без змін.

24.03.2020 засобами поштового зв`язку до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання (вх. № 2897), в якому посилаючись на неможливість забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні 26.03.2020 у зв`язку з оголошенням на території держави карантину та запровадження карантинних заходів, зокрема, зупинення міжобласного та міжміського залізничного та автомобільного сполучення, просить відкласти розгляд справи на інший день після закінчення карантинних заходів, а також не розглядати дану справу без участі представника АТ "Укрзалізниця".

24.03.2020 засобами електронного зв`язку до апеляційного господарського суду від ТОВ "Бізнестрансгруп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. електронна пошта № 819). Враховуючи, що надісланий документ не містить електронного цифрового підпису, колегією суддів він не розглядається, в силу вимог процесуального закону.

Водночас, 25.03.2020 засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції від ТОВ "Бізнестрансгруп" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 2939), яке обґрунтовано мінімізацією ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та неможливістю забезпечити явку повноважного представника відповідача у судове засідання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 задоволено клопотання позивача та відповідача про відкладення розгляду справи; відкладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 без визначення дати наступного судового засідання, з огляду на встановлення постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на всій території України карантину.

Водночас, враховуючи необхідність забезпечення права осіб на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), а також принцип розумності строків, з метою забезпечення стабільного здійснення судочинства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність призначити справу до розгляду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2020 призначено справу №922/3302/19 до розгляду на 04 червня 2020 року, про що повідомлено учасників справи в порядку статей 120, 268 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 04.06.2020 присутній представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив суд її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у даній справі та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача, заперечуючи проти доводів апелянта з підстав, зазначених у відзиві на неї, зазначивши про законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача, а рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 - залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у відповідності до вимог статті 282 Господарського процесуального кодексу України зазначає про такі обставини.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, 28.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" (замовник) укладений договір №06134/Дон-2018 (далі договір) про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (п.1.1 договору) (т.1, а.с. 18-25).

Надання послуг за договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п.1.3. договору).

Замовник, зобов`язався, зокрема, сприяти виконанню узгодженого технологічного часу перебування вагонів на під`їзних коліях згідно з договором про експлуатацію під`їзної колії (договором про подачу та забирання вагонів), та не використовувати вагони, як місця для зберігання вантажів; оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.п. 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7 договору).

Перевізник зобов`язався, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС "МЕСПЛАН", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору; складати документи передбачені пунктом 1.3 цього договору щодо нарахування сум платежів (п.п.2.3.2, 2.3.5 договору).

Пунктом 2.4.1 договору передбачено право перевізника відмовити або призупинити виконання узгодженого плану перевезень у разі оголошення заборон або обмежень на перевезення вантажу на/з станції, зазначені в планах. При цьому, перевізник не несе відповідальність за ненадання послуг.

Відповідно до пункту 3.1 договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

Розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (далі філія ЄРЦ) (п. 4.1 договору).

Сторони договору несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно із Статутом залізниць України (п.5.1 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 01.03.2018 по 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" (власник колії) укладений договір №2/14 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" при станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця", відповідно до якого згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає стрілкою №9 до ділянки 9СП, стрілкою №15 до ділянки колії 15СП станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця", і яка обслуговується власними локомотивами (т.1, а.с. 26-27).

Пунктом 3 договору №2/14 визначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України.

Відповідно до пункту 4 договору №2/14 подача вагонів на під`їзну колію і зарахування їх у користування власнику колії здійснюється за інтервалами із розрахунку 6 хвилин на кожен вагон у попередній передачі. Інтервал часу між подаванням вагонів, завантажених вугіллям, для ПАТ "ЦЗФ "Дзержинська" і ТОВ "Донінтервугілля" визначається із розрахунку 15 хвилин на вагон.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на колії №9, 11, 12, 13 станції Кривий Торець де провадиться здача їх власнику колії у комерційному та технічному відношеннях. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п.5 договору №2/14).

Пунктом 6 договору №2/14 передбачено, що максимальна кількість вагонів у кожній партії, яка одночасно зараховується у користування власнику колії, встановлюється не більше місткості передавальної колії, на якій передаються вагони: колія №9 59 вагонів, колія № 11 34 вагони, колія № 12 27 вагонів, колія № 13 25 вагонів. Кількість вагонів в маршрутах, яка одночасно зараховується у користування власнику, не обмежується.

Відповідно до пункту 12 договору №2/14 за умовами договору подаються вагони наступним контрагентам:

1. Підприємство Дзержинської виправної колонії №2 управління Державного департаменту з питань покарань в Донецькій області;

2. Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської";

3. Публічне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна Фабрика "Дзержинська";

4. Державне підприємство "Торецьквугілля";

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донінтернвугілля".

Згідно з пунктом 14 договору №2/14 власник колії сплачує залізниці плату: а) плату за користування вагонами (контейнерами) згідно Правил користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; б) інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

Цей договір укладається терміном з 01 березня 2018 року до 28 лютого 2019 року включно (п.19 договору №2/14).

В подальшому, між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" (власник колії) укладена додаткова угода від 07.05.2018 про внесення змін до договору №2/14 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" при станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця", в якій сторони виклали абзац другий пункту 6 договору в новій редакції, а саме: у випадку прибуття вагонів в маршрутах, максимальна кількість вагонів у кожній партії, яка одночасно зараховується у користування власнику колії, становить 12 вагонів; всі інші пункти договору залишені без змін (т.1, а.с. 28).

Матеріали справи свідчать, що 30.08.2018 на підставі наказу від 28.08.2018 №438 здійснено комісійну перевірку стану дотримання вимог діючого законодавства під час утримання та експлуатації інфраструктури залізничного транспорту ТОВ "Бізнестрансгруп", за результатами якого складений акт про виявлені порушення, відповідно до якого керівництву під`їзної колії рекомендовано усунути виявлені в акті порушення; закрити для руху по станції "Польова" стрілочні переводи №№12, 6, 10, 16; по станції "Дзержинська" стрілочні переводи №№1, 3, 13, 19, 25, 21, 17, 16, 14; по станції "Крига" стрілочні переводи №№2, 4 згідно пункту 3.15 Правил технічної експлуатації, по станції "Польова" колію №3 згідно додатку 8.14 Інструкції ЦП-0269, по станції "Дзержинська" колію №6 згідно пункту 3.15 Правил технічної експлуатації, до усунення виявлених зауважень, зупинити подачу і забирання вагонів на під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп" на підставі статті 70 Статуту залізниць України; встановити контроль за усуненням недоліків та дотриманням заборонених заходів; про результати усунення виявлених недоліків керівникам надати письмовий звіт на адресу начальника станції (т.1, а.с. 36-38).

Вищезазначений акт підписано ТОВ "Бізнестрансгруп" із застереженням такого змісту: "На стр. №6 по станції "Польова" несправності "злом правого вістряка" на 55мм не існує, у правому вістряку є тріщина, розміри якої візуально складають 37мм, для визначення точного розміру необхідне використання спеціального обладнання. Тріщина довжиною 37мм не становить загрозу безпеці руху" (т.1, а.с. 38 зворотна частина).

За твердженням відповідача, на підставі акта від 30.08.2018 під`їзна колія ТОВ "Бізнестрансгруп" була закрита з 14 год. 00 хв. 30.08.2018 для подачі (забирання) вагонів на (з) станцію Кривий Торець до усунення виявлених недоліків, про що повідомлено начальника станції Кривий Торець телефонограмою № 61 (т.2, а.с. 12-13).

31.08.2018 о 15 год. 15 хв. ТОВ "Бізнестрансгруп" подало начальнику станції Кривий Торець письмовий звіт №01/240 стосовно усунення несправностей, що загрожували безпеці руху та які були виявлені під час комісійної перевірки 30.08.2018 (т.1, а.с. 44-45, т.2, а.с. 9-10).

31.08.2018 на підставі листа від 31.08.2018 №01/240 власника під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" було здійснено контрольну комісійну перевірку факту усунення виявлених несправностей, про що за підписом начальника станції Кривий Торець та начальника ділянки шляху складений відповідний акт, згідно якого на момент перевірки виявлені 30.08.2018 несправності за переліком не усунені, що загрожує безпеці руху поїздів. За результатами перевірки вирішено подачу і забирання вагонів на під`їзний шлях ТОВ "Бізнестрансгруп" на підставі статті 70 Статуту залізниць України не здійснювати через неусунення порушень, що загрожують безпеці руху. Зі змісту вказаного акту вбачається, що під час перевірки встановлений факт усунення частини виявлених зауважень по станції "Дзержинська"; перевірка усунення порушень по станціям "Польова" та "Крига" не проводилась з посиланням на настання темного часу доби (т.1, а.с. 31-33).

Крім того, 31.08.2018 листом №01/240-01 відповідач повідомив начальника станції Кривий Торець про те, що з огляду на направлений звіт №01/240 від 31.08.2018 та покладення відповідальності на керівництво ТОВ "Бізнестрансгруп" за усунення несправностей, починаючи з 15год. 15 хв. 31.08.2018 всі відомості плати за користування вагонами, а також плата за зберігання вантажу у вагонах прийматися товариством до оплати не будуть з підстав відсутності причин, які залежать від власника під`їзної колії (т.1, а.с. 45, т.2, а.с. 11).

03.09.2018 листом за №01/241 ТОВ "Бізнестрансгруп" повідомило начальника станції Кривий Торець про усунення несправностей за переліком, що загрожували безпеці руху за кожною станцією "Польова", "Дзержинська", "Крига" (т.1, а.с. 43-44).

03.09.2018 на підставі листів директора ТОВ "Бізнестрансгруп" від 31.08.2018 №01/240, від 03.09.2018 №01/241 здійснено комісійну перевірку усунення виявлених під час перевірки 30.08.2018 несправностей, за результатами якої внаслідок усунення порушень, які загрожують безпеці руху, вирішено відновити подачу та забирання вагонів на під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп". Результати перевірки оформлені актом від 03.09.2018 за підписом представників позивача та відповідача (т.1, а.с. 34-35).

Отже, на підставі акту від 03.09.2018 відновлено подачу та прибирання вагонів на під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп". Згідно телефонограми начальника станції Кривий Торець від 03.09.2018 № 72 відновлення транспортного обслуговування під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" здійснено з 12 год. 00 хв. 03.09.2018.

За твердженням позивача, у зв`язку з незабиранням вагонів на під`їзну колію з вини власника колії на станції Кривий Торець вагони залізницею затримувались зі складанням актів загальної форми (ф.ГУ-23) оформлених від 30.08.2018 за №98 по 06.09.2018 за №158.

На підставі статті 46 Статуту залізниць України при затримці вагонів на коліях станції з вини вантажовласника (власника під`їзної колії) позивачем нарахований збір за зберігання вантажу згідно актів загальної форми (ГУ-23) з №112 по №137 у загальному розмірі 774 978грн.

Після відновлення роботи щодо подачі вагонів на під`їзну колію 03.09.2018 з 12-00год. згідно пункту 14 договору на експлуатацію під`їзної колії, складених пам`яток про подавання (забирання) вагонів (ф.ГУ-45) та актів загальної форми (ф.ГУ-23) на затримку вагонів були сформовані за кожну добу відомості плати за користування вагонами (ф.ГУ-46) з внесенням сум плати за користування вагонами та накопичувальні картки (ф.ФДУ-92) з внесенням сум збору за зберігання вантажу.

З огляду на викладене, посилаючись на затримку вагонів з вини відповідача, позивачем відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами нарахована відповідачу плата за користування вагонами згідно відомостей (ф.ГУ-46) №№04090192, 04090193, 05090194, 06090195, 08090196, 08090197 у розмірі 679715,28 грн з ПДВ та відповідно до Правил зберігання вантажів нарахований збір за зберігання вантажу за накопичувальними картками (ф.ФДУ-92) №№18090046, 18090047, 18090048, 18090049, 18090050, 18090051, 18090052, 18090053, 18090054, 18090055, 19090056, 19090057, 19090058, 19090059, 19090060, 19090061, 19090062, 19090063, 19090065, 19090066, 19090067, 20090068, 20090069, 20090070, 20090071, 20090072, 20090073, 20090074, 20090075, 20090076 у розмірі 774 978 грн з ПДВ, що є предметом даного спору. Відповідні відомості та накопичувальні картки надані позивачем до матеріалів справи (т.1, а.с. 47-196).

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки підписані відповідачем із застереженнями у зв`язку з тими обставинами, що у період з 15год. 15хв. 31.08.2018 до 12год. 00хв. 03.09.2018 затримка здійснення забирання вагонів з колій станції Кривий Торець та їх повернення з під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" відбулась не з вини вантажоотримувача. З огляду на викладені обставини, нараховані залізницею суми визнані відповідачем частково.

22.10.2018 начальник структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернувся до ТОВ "Бізнестрансгруп" з претензією №14 Дон.філія 2007/4092 щодо оплати зборів за надані послуги на суму 1'454'693,28грн. (за зберігання вантажу, а також за користування вагонами) (т.1, а.с. 29-30).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань щодо проведення розрахунків за користування вагонами та їх зберігання, у лютому 2019 року позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", звернувся до Господарського суду Донецької області з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" про стягнення заборгованості за надані послуги у загальному розмірі 1 454 693,28грн, з яких збір за зберігання вантажу на коліях станції в сумі 774 978 грн та плата за користування вагонами на суму 679 715, 28грн з ПДВ (т.1, а.с. 3-5).

Позовні вимоги мотивовані тим, що за наслідками проведеної контрольної комісійної перевірки стану безпеки руху та схоронності парку вантажних вагонів на під`їзній колії ТОВ "Бізнестрансгруп" було складено акт про виявлені порушення від 30.08.2018, на підставі якого під`їзна колія відповідача була закрита для подавання (забирання) вагонів на (з) станції Кривий Торець. Оскільки роботи з подачі вагонів були відновлені лише 03.09.2018 після перевірки усунення несправностей, це стало підставою для нарахування спірних сум за весь період з моменту припинення до моменту відновлення транспортного обслуговування під`їзної колії відповідача.

Позиція відповідача під час розгляду справи зводилась, зокрема, до того, що підстави для закриття руху на під`їзній колії існували лише до 15год.15хв. 31.08.2018, тобто до моменту коли відповідачем було надано письмовий звіт про усунення несправностей, а тому, посилаючись на відсутність вини ТОВ "Бізнестрансгруп" у затримці вагонів з 15год. 15хв. 31.08.2018 до 12год. 00 хв. 03.09.2018, невірний розрахунок обчислення пільгового часу безоплатного зберігання вантажу, відповідачем позовні вимоги визнано частково у розмірі за викладеним у відомостях та накопичувальних картках власним підрахунком.

23.12.2019 місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення про часткове задоволення позову.

Вказане рішення суду першої інстанції з посиланням на приписи статей 11, 509, 629, 908, 914 Цивільного кодексу України, статей 174, 193, 307 Господарського кодексу України, положень Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України, Правил технічної експлуатації залізниць України, та встановлені у даній справі обставини, мотивовано тим, що є правомірним зупинення подачі та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію відповідача на підставі статті 70 Статуту залізниць України до фактичного усунення несправностей за підсумками огляду під`їзної колії, оформленими відповідним актом. Водночас, задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення плати за користування вагонами, суд першої інстанції, дотримуючись принципів справедливості, добросовісності і розумності та з огляду на презумпцією добросовісності та розумності поведінки, зазначив, що покладення на відповідача обов`язку з понесення додаткових витрат через неможливість позивача більш двох діб здійснити перевірку усунення виявлених порушень, є порушенням принципу належного урядування, а тому доведеними та обґрунтованими є підстави для нарахування відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу до 15год. 15хв. 31.08.2018.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом ухвалено оскаржуване рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванню обставин даної справи. Зокрема, апелянт вказує на те, суд першої інстанції всупереч положенням Статуту залізниць України, Правил технічної експлуатації залізниць України дійшов необґрунтованого висновку щодо законного зупинення подачі та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію відповідача до 15год. 15 хв. 31.08.2018, адже положеннями наведених нормативних актів не передбачено відкриття частини під`їзної колії та поновлення руху на ній після усунення частини несправностей.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є вимога Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнестрансгруп" (вантажовідправник/вантажовласник) про стягнення 679715,28 грн плати за користування вагонами, 774978,00 грн збору за зберігання вантажу.

Частиною другою статті 908 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з нормами частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Перевезення вантажу залізничним транспортом регулюється Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (ст.71 Статуту).

Положеннями 46 Статуту передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на станціях і на підходах до станції призначення.

Згідно з пунктами 6, 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями (пункт 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи, які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами, включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Водночас, порядок нарахування плати за зберігання вантажу залізницею визначено з урахуванням Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. 5 Правил зберігання вантажів).

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу; при затримці - з моменту її затримки (п. 8 Правил зберігання вантажів).

Розмір плати за зберігання вантажу визначається за тарифами, встановленими у пункті 2.1 розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Отже, зазначені норми чинного законодавства передбачають обов`язок вантажовідправників/вантажовласників вносити плату за користування вагонами (стаття 119 Статуту, пункти 2, 13 Правил користування вагонами і контейнерами), а також за зберігання вантажу (стаття 46 Статуту, пункти 8, 9 Правил зберігання вантажів).

Частиною першою статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Відповідно до пункту 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, акти загальної форми складаються, як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Отже, належним і допустимим доказом на підтвердження факту настання відповідних подій - затримки вагонів на станції, є акт загальної форми ГУ-23, що складений згідно з додатком № 6 до Правил користування вагонами і контейнерами (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 904/5743/16).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, факт затримки вагонів на залізничній станції Кривий Торець Донецької залізниці документально підтверджено, зокрема, актами загальної форми про затримку вагонів (ГУ-23) з 30.08.2018 по 06.09.2018 за №98-158.

Позивачем з посиланням на затримку вагонів у спірний період з 30.08.2018 по 03.09.2018 на коліях станції Кривий Торець з вини вантажовласника (власника під`їзної колії) на підставі статті 46, 119 Статуту залізниць України, Правил зберігання вантажів, Правил користування вагонами і контейнерами, пункту 14 договору про експлуатацію під`їзної колії від 28.02.2018 № 2/14 нараховано ТОВ "Бізнестрансгруп": плату за зберігання вантажу згідно сформованих на підставі актів загальної форми ГУ-23 з №112 по №137 накопичувальних карток форми ФДУ-92 з внесенням сум збору за зберігання вантажів у загальному розмірі 774978,00 грн; плату за користування вагонами відповідно до сформованих на підставі пам`яток про подавання (забирання) вагонів форми ГУ-45 та актів загальної форми ГУ-23 на затримку вагонів відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 з внесенням сум плати за користування вагонами у загальному розмірі 679715,28 грн.

Матеріали справи містять відповідні накопичувальні картки (ф.ФДУ-92) №№18090046, 18090047, 18090048, 18090049, 18090050, 18090051, 18090052, 18090053, 18090054, 18090055, 19090056, 19090057, 19090058, 19090059, 19090060, 19090061, 19090062, 19090063, 19090065, 19090066, 19090067, 20090068, 20090069, 20090070, 20090071, 20090072, 20090073, 20090074, 20090075, 20090076 та відомості плати за користування вагонами (ф.ГУ-46) №№04090192, 04090193, 05090194, 06090195, 08090196, 08090197.

Окрім цього, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем також надано до суду акти загальної форми ГУ-23 про затримку вагонів, акти загальної форми ГУ-23 щодо часу зберігання та відповідної плати, копія журналу (витяг) повідомлення про час подачі вагонів під навантаження (розвантаження).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 та накопичувальні картки форми ФДУ-92 підписані представником відповідача із застереженням, що у період з 15год. 15хв. 31.08.2018 до 12год. 00хв. 03.09.2018 затримка здійснення забирання вагонів з колій станції Кривий Торець та їх повернення з під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" відбулась не з вини вантажовласника (власника під`їзної колії), а тому нараховані залізницею суми визнані ним частково у розмірі за викладеним у відомостях та накопичувальних картках власним підрахунком.

Відповідачем додано до матеріалів справи власний розрахунок за користування вагонами згідно відомостей (ф. ГУ-46) №№04090192, 04090193, 05090194, 06090195, 08090196, 08090197, з урахуванням часу користування, який, на його думку, повинен бути віднесений на відповідальність позивача, на загальну суму 293960,16 грн з ПДВ, а також розрахунок за зберігання вантажів згідно даних накопичувальних карток (ф.ФДУ-92), з урахуванням терміну безоплатного зберігання та часу, який, на його думку, повинен бути віднесений на відповідальність позивача, на загальну суму 4383,48 грн з ПДВ (т.2, а.с. 15-34).

Як вже було зазначено, позиція відповідача фактично зводилась до наявності підстав для закриття руху на під`їзній колії існували лише до 15год.15хв. 31.08.2018, та відсутності вини ТОВ "Бізнестрансгруп" у затримці вагонів з 15год. 15хв. 31.08.2018 до 12год. 00 хв. 03.09.2018.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Пункт 16 Правил користування вагонами, який кореспондується зі статтею 121 Статуту залізниць України, передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. До них віднесено 1) стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також стихійне лихо або аварія на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; 2) подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; 3) затримка прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці.

Судова колегія зазначає, що відповідач ТОВ "Бізнестрансгруп", не є підприємством залізничного транспорту загального користування, а є власником під`їзних колій, що примикають до залізничних колій загальної мережі ПАТ "Укрзалізниця".

Статтею 3 Статуту визначено, що дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

Відповідно до статті 64 Статуту до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство).

Залізничні колії, локомотиви і вагони підприємств повинні утримуватися ними згідно з правилами, затвердженими власниками цих підприємств чи органами, до сфери управління яких вони належать (ст. 68 Статуту).

Статтею 70 Статуту передбачено, що начальнику станції або його заступнику і ревізорам надається право перевіряти стан безпеки руху і залізничного господарства на під`їзних коліях за участю уповноваженого представника підприємства. У разі виявлення несправностей, що загрожують безпеці руху, розпорядженням начальника станції або ревізора подача вагонів на залізничні під`їзні колії повинна бути припинена до усунення несправностей, з повідомленням про це підприємства.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). Експлуатація залізничних під`їзних колій, які мають свої локомотиви, повинна здійснюватися на основі єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії і станції примикання (ст. 71 Статуту).

Правилами обслуговування залізничних під`їзних колій (статті 12, 64 - 77 Статуту), затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644, визначено, що до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство). Залізничні під`їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Під`їзні колії з усіма спорудами і пристроями, локомотиви і вагони повинні утримуватися в повній справності згідно з чинними Правилами технічної експлуатації (ПТЕ) залізниць України і ПТЕ підприємств (ст. 1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій).

Так, Правила технічної експлуатації залізниць України, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за №50/1854, встановлюють основні положення та порядок роботи залізниць і працівників залізничного транспорту України, основні розміри, норми утримання найважливіших споруд, пристроїв та рухомого складу і вимоги, які ставляться до них, систему організації руху поїздів та принципи сигналізації. Правила технічної експлуатації обов`язкові для усіх підрозділів та працівників залізничного транспорту (п.п.1,2).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 цих Правил споруди та пристрої залізниць повинні утримуватись у справному стані. Відповідальність за стан споруд і пристроїв несуть працівники, які безпосередньо їх обслуговують, та керівники підприємств, у розпорядженні яких знаходяться ці споруди і пристрої. Споруди, пристрої, механізми та обладнання мають відповідати затвердженій проектній документації та технічним умовам.

Усі елементи залізничної колії (земляне полотно, верхня будова та штучні споруди) за міцністю, стійкістю і станом мають забезпечувати безпечний і плавний рух поїздів із швидкостями, встановленими на даній ділянці. Вимоги до конструкцій споруд та пристроїв, порядок їх утримання й експлуатації, не враховані в цих Правилах, встановлюються Державною адміністрацією залізничного транспорту України (п.п. 3.1, 3.3 Правил).

Пунктом 3.15 цих Правил заборонено експлуатувати стрілочні переводи та глухі пересічення, в яких допущена хоча б одна із перелічених несправностей: роз`єднання стрілочних вістряків та рухомих осердь хрестовин з тягами; відставання вістряка від рамної рейки, рухомого осердя хрестовини від вусовика на 4 мм й більше, виміряне біля вістряка й осердя тупої хрестовини проти першої тяги, біля осердя гострої хрестовини - у вістрі осердя при замкнутому положенні стрілки; вищерблення вістряка або рухомого осердя, при якому створюється небезпека набігання гребеня, і в усіх випадках вищерблення довжиною: на головних коліях - 200 мм і більше, на приймально-відправних коліях - 300 мм і більше, на інших станційних коліях - 400 мм і більше; пониження вістряка проти рамної рейки й рухомого осердя проти вусовика на 2 мм і більше, виміряне в розрізі, де ширина головки вістряка або рухомого осердя зверху 50 мм і більше; відстань між робочою гранню осердя хрестовини та робочою гранню головки контррейки менша 1472 мм; відстань між робочими гранями головки контррейки й вусовика більша 1435 мм; злам вістряка або рамної рейки; злам хрестовини (осердя, вусовика або контррейки); розрив контррейкового болта в одноболтовому або обох у двоболтовому вкладиші.

Окрім цього, з метою вдосконалення нормативної бази з питань улаштування та утримання колій залізниць, забезпечення безпеки руху наказом Укрзалізниці Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства інфраструктури України від 01.03.2012 №072-Ц була затверджена Інструкція ЦП-0269 з улаштування та утримання колії залізниць України (далі - Інструкція ЦП-0269), яка встановлює основні технічні вимоги, норми і правила улаштування та утримання залізничної колії, колійних споруд і пристроїв, в тому числі для ліній, на яких повинні забезпечуватись встановлені швидкості руху вантажних поїздів (п.1.1.1).

Вимоги цієї Інструкції обов`язкові для виконання всіма підрозділами і працівниками залізничного транспорту, причетними до технічного обслуговування і експлуатації колії залізниць, на яких обертаються поїзди із указаними у пункті 1.1.1 швидкостями руху (п.1.1.2. Інструкції ЦП-0269).

За визначенням даної Інструкції залізнична колія - це комплекс інженерних споруд, пристроїв і облаштувань, розміщених у смузі відведення та призначених для забезпечення руху поїздів. Залізнична колія складається з верхньої будови колії (рейки, стрілочні переводи, підрейкова основа зі скріпленнями і баластна призма) та нижньої будови колії (земляне полотно, водовідвідні та штучні споруди).

Відповідно до приписів пункту 1.1.4 Інструкції ЦП-0269 конструкція елементів колії, стрілочних переводів, переїздів та інших споруд і пристроїв залізничної колії повинна відповідати затвердженій нормативно-технічній документації. Усі споруди та пристрої залізничної колії на перегонах і станціях повинні утримуватись відповідно до норм та допусків, установленими Правилами технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), цією інструкцією та іншими нормативними документами.

Відповідно до цього забороняється експлуатувати стрілочні переводи, що мають несправності перераховані у пункті 2.10.19 Інструкції ЦП-0269. При цьому, пункт 2.10.19 Інструкції ЦП-0269 щодо переліку підстав заборони експлуатувати стрілочні переводи та глухі пересічення відповідає приписам пункту 3.15 Правил (т.2, а.с. 157-158).

Таким чином, здійснивши аналіз вищевикладених приписів, враховуючи, що положеннями даної Інструкції ЦП-0269 встановлено основні технічні вимоги, норми і правила улаштування та утримання залізничної колії, колійних споруд і пристроїв, з метою забезпечення безпеки руху, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність застосування вимог Інструкції ЦП-0269 до відносин у сфері порядку утримання та експлуатації під`їзних колій, що з`єднуються із коліями загального користування.

Як вже було встановлено вище, 30.08.2018 на підставі наказу від 28.08.2018 №438 здійснено комісійну перевірку стану дотримання вимог діючого законодавства під час утримання та експлуатації інфраструктури залізничного транспорту ТОВ "Бізнестрансгруп", за результатами якого складений акт про виявлені порушення, відповідно до якого керівництву під`їзної колії рекомендовано усунути виявлені в акті порушення; закрити для руху по станції "Польова" стрілочні переводи №№12, 6, 10, 16, по станції "Дзержинська" стрілочні переводи №№1, 3, 13, 19, 25, 21, 17, 16, 14, по станції "Крига" стрілочні переводи №№2, 4 згідно пункту 3.15 Правил технічної експлуатації, по станції "Польова" колію №3 згідно додатку 8.14 Інструкції ЦП-0269, по станції "Дзержинська" колію №6 згідно пункту 3.15 Правил технічної експлуатації, до усунення виявлених зауважень; зупинити подачу і забирання вагонів на під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп" на підставі статті 70 Статуту залізниць України; встановити контроль за усуненням недоліків та дотриманням заборонених заходів; про результати усунення виявлених недоліків керівникам надати письмовий звіт на адресу начальника станції (т.1, а.с. 36-38).

Вищезазначений акт підписано ТОВ "Бізнестрансгруп" із застереженням такого змісту: "На стр. №6 по станції "Польова" несправності "злом правого вістряка" на 55мм не існує, у правому вістряку є тріщина, розміри якої візуально складають 37мм, для визначення точного розміру необхідне використання спеціального обладнання. Тріщина довжиною 37мм не становить загрозу безпеці руху" (т.1, а.с. 38 зворотна частина).

При цьому, місцевим господарським судом правомірно не взято до уваги посилання відповідача на безпідставне включення позивачем до переліку несправностей, що загрожують безпеці руху, таку несправність як злам правого вістряка на 55мм на стрілочному переводі №6 по станції "Польова", з огляду на відсутність спеціальних знань для встановлення якості, стану залізничного обладнання або його відповідності технічним вимогам, характеристикам.

Водночас, місцевим господарським судом встановлено, що зі змісту акту від 30.08.2018 вбачається наявність й інших несправностей стрілочного переводу №6 по станції "Польова", зокрема, виявлена менш допустимої відстань між робочою гранню осердя хрестовини та робочою гранню, що згідно з пунктом 3.15 Правил технічної експлуатації є самостійною підставою для заборони експлуатації стрілочного переводу.

Враховуючи той факт, що комісійна перевірка стану дотримання вимог діючого законодавства під час утримання та експлуатації інфраструктури залізничного транспорту ТОВ "Бізнестрансгруп" відбувалась за участю повноважних представників власника під`їзної колії, зважаючи на підписання ТОВ "Бізнестрансгруп" складеного за результатами вказаної перевірки акта від 30.08.2018 лише із одним зауваженням, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підтвердження (визнання) відповідачем наявності наведених в акті несправностей та підстав для закриття руху на під`їзні колії, зупинення подачі та забирання вагонів.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що затримка вагонів на станції Кривий Торець відбулась через неможливість приймання їх вантажовласником (власником під`їзної колії) з причин закриття на підставі акту від 30.08.2018 під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" та зупинення подачі (забирання) вагонів на (з) станцію Кривий Торець до усунення виявлених порушень, про що відповідач був повідомлений телефонограмою начальником станції Кривий Торець №61 об 14год. 00 хв. 30.08.2018.

Вищенаведені обставини не заперечується сторонами.

Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції, а також під час апеляційного провадження спірним є питання щодо визначення моменту відновлення подачі та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до розділу 8 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, ремонт споруд та пристроїв має проводитись із забезпеченням безпеки руху й охорони праці, як правило, без порушення графіка руху поїздів.

Ремонт колії, контактної мережі, пристроїв СЦБ та зв`язку й інших споруд та пристроїв, що виконується в непередбачений у графіку руху поїздів період, має здійснюватися, як правило, без закриття перегону.

Якщо виконання цих робіт викликає необхідність перерви в русі, точний термін їх початку і закінчення визначається начальником відділка залізниці (начальником залізниці) разом з керівником робіт і узгоджується з начальником служби перевезень (п. 8.3 Правил).

Відповідно до пункту 8.10 цих Правил відкриття перегону або колій проводиться тільки після письмового повідомлення, телефонограми або телеграми начальника дистанції колії чи уповноваженого ним працівника за посадою, не нижчою дорожнього майстра, про закінчення колійних робіт або робіт на штучних спорудах і відсутність перешкод для безперервного і безпечного руху поїздів незалежно від того, яка організація виконувала ці роботи.

Крім того, приписами пункту 13.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 №507, передбачено, що ремонт залізничних колій, споруд та пристроїв має проводитись із забезпеченням безпеки руху й охорони праці, як правило, без порушення графіка руху поїздів.

Ремонт колії, контактної мережі, пристроїв СЦБ та зв`язку й інших споруд та пристроїв, що виконуються у не передбачений у графіку руху поїздів період, має здійснюватися, як правило, без закриття перегону.

Якщо виконання цих робіт викликає необхідність перерви в русі, точний термін їх початку і закінчення визначається начальником дирекції залізничних перевезень (начальником залізниці) разом з керівником робіт з розробкою варіантних графіків руху поїздів і узгоджується з начальником служби перевезень.

Відповідно до пункту 13.15 цієї Інструкції після закінчення роботи господарчих поїздів, спеціального самохідного рухомого складу керівник робіт зобов`язаний особисто або через підлеглих працівників оглянути колію або інші пристрої, що ремонтуються, на всьому протязі ділянки робіт, забезпечити негайне усунення недоліків, що перешкоджають нормальному руху, а також перевірити, чи знаходяться вантажі у межах встановлених габаритів.

"Вікно" вважається закінченим, якщо закінчені всі роботи, які були проведені у зв`язку з "вікном" (на контактній мережі, пристроях СЦБ та зв`язку, колії, штучних спорудах тощо) і надані поїзному диспетчеру повідомлення керівником робіт про їх закінчення.

Відкриття перегону або колій здійснюється за наказом поїзного диспетчера тільки після одержання письмового повідомлення, телефонограми (телеграми) або через радіозв`язок від керівника робіт чи уповноваженого ним працівника, за посадою не нижче шляхового майстра, електромеханіка району контактної мережі, електромеханіка дистанції сигналізації та зв`язку про закінчення, як колійних робіт або робіт на штучних спорудах, так і інших робіт, пов`язаних з "вікном", про відсутність на перегоні господарчих поїздів, спеціального самохідного рухомого складу (або про їх відправлення по правильній колії двоколійного перегону), а також відсутність інших перешкод для безперервного і безпечного руху поїздів незалежно від того, яка організація виконувала ці роботи.

Аналізуючи вищенаведені положення, колегія суддів зазначає, що вимоги цих актів спрямовані на забезпечення безпеки руху без порушення графіка руху поїздів та закриття перегону (колії), запобіганню невизначеної перерви такого руху, вчинення невідкладних дій щодо відкриття перегону або колій на підставі письмового повідомлення про закінчення колійних робіт або робіт на штучних спорудах та відсутність перешкод для безперервного і безпечного руху поїздів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що для здійснення контролю за виконанням вимог нормативних актів з безпеки руху, встановлення єдиного порядку щодо організації безпеки руху на під`їзних коліях начальником регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" був виданий наказ від 12.03.2016 №141-/н "Про організацію безпеки руху на під`їзних коліях" (далі наказ від 12.03.2016 №141-/н).

Відповідно до пункту 1.5 наказу від 12.03.2016 №141-/н підсумки огляду під`їзних колій повинні оформлятися актами за особистими підписами членів комісії з врученням першого примірника уповноваженому представнику власника під`їзної колії для вжиття заходів щодо усунення зауважень у встановлений комісією термін.

Після усунення недоліків у встановлений термін відповідальний за усунення недоліків працівник надає голові комісії письмовий звіт про виконану роботу (пункт 1.6 наказу від 12.03.2016 №141-/н).

За приписами пункту 1.7 наказу від 12.03.2016 №141-/н при виявленні невідповідності технічної документації та порушень, що загрожують безпеці руху, забороняти подачу та забирання вагонів на під`їзні колії до усунення недоліків (до одержання письмового повідомлення від власника під`їзної колії про усунення порушень).

Вищенаведені положення свідчать про те, що наказ від 12.03.2016 №141-/н "Про організацію безпеки руху на під`їзних коліях" не суперечить вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України в частині поновлення подачі та забирання вагонів після одержання письмового повідомлення від власника під`їзної колії про усунення порушень, а конкретизує наведені положення для встановлення єдиного порядку щодо організації безпеки руху на під`їзних коліях.

Тобто, цим наказом від 12.03.2016 №141-/н визначено момент, до якого може бути припинено подачу та забирання вагонів на під`їзні колії, а саме до одержання письмового повідомлення від власника під`їзної колії про усунення порушень.

Водночас, положення Статуту залізниць України, Правил технічної експлуатації залізниць України та Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України не містять вимог щодо порядку встановлення фактичного усунення несправностей за підсумками огляду під`їзної колії, оформленого відповідним актом про усунення таких порушень.

Наказ від 12.03.2016 №141-/н також не містить жодних положень стосовно того, що начальники станцій відновлюють подачу та прибирання вагонів на під`їзні колії після проведення посадовими особами залізниці повторної комісійної перевірки усунення порушень. Натомість, зазначеним наказом визначено, що факт усунення порушень підтверджується наданням власником під`їзної колії письмового повідомлення про усунення порушень. При цьому, власник під`їзної колії самостійно несе всю відповідальність за її технічний стан та безпеку руху поїздів у відповідності до пунктів 2.1, 2.2 Правил технічної експлуатації залізниць України.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про правомірність зупинення подачі та забирання вагонів на залізничну під`їзну колію відповідача на підставі статті 70 Статуту залізниць України до фактичного усунення несправностей за підсумками огляду під`їзної колії, оформленими відповідним актом.

Як вже було встановлено у цій постанові, 31.08.2018 о 15год. 15хв. ТОВ "Бізнестрансгруп" повідомило начальника станції про усунення порушень шляхом подання письмового звіту №01/240 стосовно усунення несправностей, що загрожували безпеці руху і які були виявлені під час комісійної перевірки 30.08.2018.

31.08.2018 на підставі вказаного звіту була проведена перевірка усунення несправностей, за результатами якої був складений акт від 31.08.2018 за підписом начальника станції Кривий Торець та ПДК-7 ПЧ-2, відповідно до якого встановлений факт усунення частини виявлених зауважень по станції "Дзержинська". За наслідками перевірки вирішено подачу і забирання вагонів на під`їзну колію ТОВ "Бізнестрансгруп" не здійснювати через не усунення порушень, що загрожують безпеці руху.

При цьому, зі змісту акта від 31.08.2018 вбачається, що на час перевірки не усунуто несправності, що загрожували безпеці руху і які були виявлені під час комісійної перевірки 30.08.2018, зокрема по станціям "Польова" та "Крига". Водночас, цим же актом засвідчено, що перевірка усунення порушень по станціям "Польова" та "Крига" не проводилась з посиланням на настання темного часу доби.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи схеми під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп" на власній під`їзній колії ТОВ "Бізнестрансгруп" розташовані станції: "Крига", "Польова", "Дзержинська". При цьому, станція "Крига" примикає до станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця", тоді як станція "Дзержинська" є найбільш віддаленою від станції Кривий Торець.

За твердженням відповідача, технологічний процес перевезення вагонів на під`їзній колії ТОВ "Бізнестрансгруп" влаштований таким чином, що локомотиви з партіями вагонів спочатку слідують виключно через станцію "Крига", яка пов`язує станцію "Польова" та всі інші станції відповідача зі станцією Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця", будь-яких інших маршрутів перевезення вагонів зі станції Кривий Торець до станції "Польова" та "Дзержинська" (та у зворотному напрямку) без обов`язкового проходження станції " ІНФОРМАЦІЯ_1 " не існує. А тому, встановлення факту усунення несправностей на станції "Дзержинська" не призвело б до відкриття руху по станції "Крига" та поновлення транспортного обслуговування товариства

В свою чергу, позивач зазначив про відсутність можливості після отримання звіту №01/240 від 31.08.2018 об 15год 15хв. зібрати комісію до повного її складу для надання залізницею належного транспортного обслуговування, а два наступні дні 01.09.2018 та 02.09.2019 були вихідними, тому перевірка усунення несправностей не проводилась до 03.09.2018.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що начальник станції Кривий Торець 31.08.2018 не мав можливості на законних підставах відкрити рух навіть на частині під`їзних колій ТОВ "Бізнестрансгруп", в тому числі по станції "Крига", з причин які не залежали від залізниці, оскільки відповідачем станом на 31.08.2018 не були усунені всі несправності, які загрожували безпеці руху на під`їзних коліях.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим такі твердження позивача з огляду на підтвердження матеріалами справи не вчинення ним дій щодо перевірки усунення несправностей по станціям "Крига", "Польова", а отже відсутність доказів встановлення факту неусунення вказаних недоліків.

Крім того, зі змісту акту від 30.08.2018 вбачається, що за результатами перевірки було прийнято рішення закрити для руху стрілочний перевід №2 по станції "Крига". Згідно пояснень відповідача вказаний стрілочний перевід задіяний в обох маршрутах по станції "Крига", а тому було припинено подачу та прибирання вагонів на під`їзну колії ТОВ "Бізнестрансгруп" за відсутності фізичної можливості здійснювати рух вагонів в подальшому напрямку.

Водночас, згідно письмового звіту ТОВ "Бізнестрансгруп" від 31.08.2018 №01/240 щодо усунення несправностей, що загрожували безпеці руху, відповідачем повідомлено про усунення несправностей стрілочного переводу №2 по станції "Крига". Як стверджує відповідач, після цього відновилась технологічна можливість здійснювати рух вагонів через станцію "Крига" через головну колію №1 та стрілочний перевід №2 в подальшому напрямку на станції "Польова" та "Дзержинська". Вказані твердження не спростовані позивачем.

Таким чином, з моменту отримання письмового звіту ТОВ "Бізнестрансгруп" про усунення несправностей від 31.08.2018, начальник станції Кривий Торець мав можливість на законних підставах відновити подачу та прибирання вагонів та відкрити для руху частину під`їзних колій ТОВ "Бізнестрансгруп", оскільки існувала можливість здійснювати рух вагонів станцію "Крига" в подальшому напрямку на станції "Польова" та "Дзержинська".

Натомість, після отримання письмово звіту власника під`їзної колії начальник станції Кривий Торець почав здійснювати перевірку усунення несправностей на станції "Дзержинська", усвідомлюючи особливості технологічного процесу та обставину, що навіть встановлення факту усунення несправностей на станції "Дзержинська" жодним чином не стосується відкриття руху по станції "Крига", без чого неможливо поновлення транспортного обслуговування ТОВ "Бізнестрансгруп".

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що враховуючи презумпцією добросовісності та розумності поведінки, позивачем не доведено необхідність розпочати здійснення перевірки зі станції "Дзержинська", оскільки перевірка усунення порушень на станції "Крига" та її відкриття у разі їх усунення дало б відповідачу можливість забирати вагони, які знаходились 31.08.2018 на станції Кривий Торець та через станцію "Крига" доставляти їх на станцію "Польова", відповідно це б не призвело до нарахування позивачем відповідачу додаткових зборів.

При цьому, відповідач у додаткових письмових поясненнях від 01.07.2019 зазначив про те, що стрілочні переводи №3, №7, №1 І, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , №19 по станції "Польова" не закривались для руху, а отже через них відповідач мав би можливість локомотивами розміщувати вагони на коліях №1, №2, №4, №5 станції "Польова" та на коліях №7, №8, №9 контрагента ТзДВ "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської". При цьому місткість колій станції "Польова" складає 109 вагонів, а вказаного контрагента - 53 вагона.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом та апеляційного перегляду позивачем жодним чином не спростовано викладені відповідачем особливості технологічного процесу експлуатації під`їзної колії ТОВ "Бізнестрансгруп", не надано належних та допустимих доказів у розумінні приписів статей 76-77 ГПК України та не обґрунтовано з посиланням на вимоги чинного законодавство неможливість здійснити перевірку усунення виявлених порушень після письмового повідомлення ТОВ "Бізнестрансгруп" від 31.08.2018, у томі числі розпочати здійснення такої перевірки зі станції "Крига", яка примикає до станції Кривий Торець регіональної філії "Донецька залізниця".

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що перевірка усунення недоліків не здійснювалась по станції "Крига", оскільки відповідачем не в повному обсязі був наданий письмовий звіт стосовно усунення несправностей, а саме: у письмовому звіті від 31.08.2018 №01/240 не було зазначено про усунення несправностей по стрілочним переводам №4, №5 та №2, оскільки згідно акту перевірки від 30.08.2018 закриті для руху по станції "Крига" були лише стрілочні переводи №2 та №4.

Окрім цього, згідно наданих відповідачем пояснень в суді апеляційної інстанції, один з двох існуючих маршрутів руху по станції "Крига", в якому задіяні стрілочні переводи №4 та №5, є додатковим (резервним) і може взагалі не використовуватися в технологічному процесі подачі та забирання вагонів. А тому, наявність несправностей на цих стрілочних переводах по станції "Крига" не перешкоджала руху поїздів зі станції Кривий Торець через станцію "Крига" та далі на станцію "Польова" (та в зворотному напрямі). Зокрема, рух поїздів по станції "Крига" здійснюється безпосередньо через головну колію №1 та стрілочний перевод №2, на якому станом на 15 год. 15хв. 31.08.2018 згідно письмового звіту відповідача №01/240 не було несправностей, які б загрожували безпеці руху.

Позивачем не було надано жодних пояснень або заперечень, які б спростовували вищезазначені аргументи відповідача, як і доказів наявності несправностей на станції "Крига" станом на 31.08.2019, які б загрожували безпеці руху.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими твердження відповідача щодо наявності можливості та обов`язку позивача відновити 31.08.2018 транспортне обслуговування ТОВ "Бізнестрансгруп" (відновити подачу та прибирання вагонів), за наявності діючої заборони на експлуатацію стрілочного переводу №4 по станції "Крига" до моменту усунення несправностей на ньому (02.09.2018 згідно листа від 03.09.2018 №01/241).

Судова колегія зазначає, що одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав цієї вимоги, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (частини третя та шоста статті 13 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Таким чином, з огляду на обізнаність начальника станції Кривий Торець з технологічним процесом перевезення вагонів на під`їзні колії ТОВ "Бізнестрансгруп" з метою дотримання балансу інтересів між сторонами, а також при вирішенні спору дотримуючись принципів справедливості, добросовісності та розумності, які закріплені статтею 3 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність 31.08.2018 розпочати здійснення перевірки усунутих недоліків зі станції "Крига".

Суд апеляційної інстанції зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) Суд зазначив: "Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права."

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (заява N 29979/04) було сформульовано висновки відповідно до яких Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", заява N 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Leias v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatismutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovaandPine v. theCzechRepublic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Оскільки не здійснення перевірки 31.08.2018, 01.09.2019 та 02.09.2019 відбулось не з вини відповідача, нарахування позивачем додаткових зборів за цей період призвело до покладення на відповідача значних додаткових витрат.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що покладення на відповідача обов`язку з понесення додаткових витрат через неможливість позивача більш двох діб здійснити перевірку усунення виявлених порушень, є порушенням принципу належного урядування.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на доведеність та обґрунтованість підстав для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу до 15год. 15хв. 31.08.2018, перевіривши розрахункові документи (відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки), порівнявши їх з остаточним розрахунком позовних вимог та доданим до відзиву розрахунком відповідача, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування плати за користування вагонами згідно відомостей плати за користування вагонами (ф.ГУ-46) №№04090192, 04090193, 05090194, 06090195, 08090196, 08090197 у розмірі 293960,16 грн та збору за зберігання вантажу (5 вагонів) за актами загальної форми про затримку №141-№154 ст. Кривий Торець у розмірі 4383,48 грн.

При цьому, до суду першої інстанції позивачем не було надано будь-яких зауважень на розрахунок відповідача в частині вірності вихідних даних, формули розрахунку та коефіцієнтів, які застосовуються при розрахунку. Доводи апеляційної скарги позивача також не стосуються правильності розрахунків відповідача та висновків місцевого господарського суду щодо їх обґрунтованості, а тому у відповідності до вимог статті 269 ГПК України судом апеляційної інстанції не переглядається.

Наведене свідчить, що доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення в оскаржуваній частині не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам статті 236 ГПК України, а тому відсутні підстави для його скасування в оскарженій частині.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 - без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 23.12.2019 у справі №905/383/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.06.2020.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель