ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 910/15740/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 11.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020

у справі №910/15740/18 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцентргруп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Олег Володимирович

про застосування наслідків нікчемності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/15740/18 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг" про забезпечення позову відмовлено повністю.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/15740/18 та прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 73, 76-78, 86, 136 ГПК України. При цьому скаржник стверджував, що позивачем одночасно із заявою про забезпечення позову було подано належні, допустимі та достовірні докази (інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), які свідчать про здійснення відповідачем дій, спрямованих на істотне ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду у справі №910/15740/18. Також скаржник вказував на порушення судом положень ст.ст. 113, 140 ГПК України, посилаючись на те, що заява про забезпечення позову була розглянута поза встановленим ч.1 ст. 140 ГПК України строком, а також те, що у відповідності до ч.3 ст. 140 ГПК України суд мав можливість можливість отримати від заявника пояснення або додаткові докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/15740/18; призначено розгляд апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі № 910/15740/18 та прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник третьої особи заперечував проти апеляційної скарги, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

23.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроцентргруп" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (повернути сторони в попереднє становище), а саме:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 24014328 від 29.08.2015, щодо зміни власника нерухомого майна, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Олегом Володимировичем на підставі нікчемного договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.08.2015, укладеного АТ "Банк "Національні інвестиції" з ТОВ "Євроцентргруп", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 1240;

- скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973519, відповідно до якого право власності на житловий будинок (літера "А") загальною площею 1329,20 кв. м, житловою площею 124,70 кв. м, гараж (літера "Б"), госпблок (літера "В"), навіс для машин (літера "Г"), колодязь № 4, басейн № 5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31) належить ТОВ "Євроцентргруп", з одночасним поновленням запису від 23.03.2015 № 9194617, щодо права власності на вищезазначене майно за АТ "Банк "Національні інвестиції";

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 24014328 від 29.08.2015 щодо зміни власника нерухомого майна, внесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Олегом Володимировичем на підставі нікчемного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.08.2015, укладеного АТ "Банк "Національні інвестиції" з ТОВ "Євроцентргруп", що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрованого в реєстрі № 1241;

- скасувати запис про проведену реєстрацію права власності від 29.08.2015 № 10973546 відповідно до якого право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:086:0024, загальною площею 0,1870 га, в тому числі земельними угіддями (складом угідь): 0,1870 га - під житловою забудовою одно- та двоповерховою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31) належить ТОВ "Євроцентргруп", з одночасним поновленням запису від 25.03.2015 № 9194614 щодо права власності на вищезазначене майно за АТ "Банк "Національні інвестиції".

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/15740/18 від 05.02.2019 в позові відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду №910/15740/18 від 13.06.2019 здійснено заміну позивача - Публічного акціонерного товариства "Банк "Національні інвестиції" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмаркет"; здійснено заміну позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмаркет" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр Факторингових Послуг".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 рішення Господарського суду міста Києва №910/15740/18 від 05.02.2019 скасовано, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 19.12.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі №910/15740/18 скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/15740/18 від 30.01.2020 призначено підготовче засідання на 27.02.2020.

27.02.2020 позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 ), а саме:

- житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) загальною площею 1329,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) площею 0,187 га, кадастровий номер :05:086:0024, що розташована за адресою:

АДРЕСА_3 ) заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна:

- житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) загальною площею 1329,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) площею 0,187 га, кадастровий номер :05:086:0024, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачу стало відомо з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме інформаційної довідки № 185434935 від 21.10.2019 та інформаційної довідки № 185438769 від 21.10.2019, під час розгляду справи № 910/15740/18 про скасування записів в Держаному реєстрі щодо яких є предметом спору в суді апеляційної інстанції, а саме 08.08.2019 та 09.08.2019, що відповідачем було вчинено дії щодо переоформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на користь ОСОБА_1 . Із запису про право власності № 33213813 від 09.08.2019 вбачається, що право власності на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) загальною площею 1329,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 перейшло від ТОВ "Євроцентргруп" на користь ОСОБА_1 Як видно з запису про право власності № 33211378 від 09.08.2019, право власності на земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) площею 0,187 га, кадастровий номер :05:086:0024, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 перейшло від ТОВ "Євроцентргруп" на користь ОСОБА_1 Позивач вказував, що оскільки на час звернення з даною заявою є, на його думку, належні, допустимі та достовірні докази, які свідчать про здійснення відповідачем дій, спрямованих на істотне ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду у справі №910/15740/18, позивач вважає за необхідне заявити про застосування заходів забезпечення позову, що є обґрунтованим адекватними, співмірними із заявленими позивачем вимогами, та які жодним чином не вплинуть на господарську діяльність відповідача та не заподіюють збитки останньому.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Як встановлено вище, в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилався на вчинення відповідачем дій щодо переоформлення права власності на об`єкти нерухомого майна (житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) загальною площею 1329,2 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 31) площею 0,187 га, кадастровий номер :05:086:0024, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом ані у заяві про забезпечення позову, ані в апеляційній скарзі не наведено обґрунтування, яким саме чином факти, що підтверджуються наданими інформаційними довідками, впливають на істотне ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у даній справі.

Самі по собі подані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не свідчать про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, оскільки заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг" позовні вимоги у даній справі стосуються застосування наслідків недійсності нікчемних договорів купівлі-продажу нерухомого майна шляхом скасування рішення приватного нотаріуса як державного реєстратора речових прав на нерухоме майно від 29.08.2015 № 24014328 щодо зміни власника нерухомого майна, яке було предметом таких договорів, та скасування записів про проведену державну реєстрацію права власності на таке майно за відповідачем від 29.08.2015 №№ 10973519, 10973546 з одночасним поновленням записів щодо права власності на таке майно за ПАТ «Банк «Національні інвестиції» від 23.03.2015 №№ 9194617, 9194614.

Тобто за своїм характером вказані позовні вимоги є немайновими, і їх задоволення не передбачає передачу позивачу нерухомого майна від відповідача, а відтак і накладення арешту на нерухоме майно, яке не є предметом позову, як і заборона вчиняти з таким майном реєстраційні дії, є безпідставним.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, позивачем не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача та правомірно відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Посилання скаржника на незастосування судом першої інстанції права витребувати від заявника додаткові пояснення та/або докази також є необґрунтованими, оскільки обов`язок доказування у справі покладається процесуальним законодавством на відповідну сторону у справі (cт. 74 ГПК України), а матеріали справи, як і апеляційна скарга, не містять таких додаткових пояснень/доказів та/або посилань на неможливість подати/приєднати їх до матеріалів справи та/або відмову суду першої інстанції прийняти до розгляду такі пояснення/докази.

Також суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника про порушення місцевим господарським судом положень ст.ст. 113, 140 ГПК України, а саме посилання позивача щодо розгляду заяви про забезпечення позову поза встановленим ч.1 ст. 140 ГПК України строком, оскільки як встановлено колегією суддів заява про забезпечення позову розглядалась в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, тоді як встановлений законом процесуальний строк розгляду заяви про забезпечення позову - не пізніше двох днів з дня її надходження визначено у випадку розгляду такої заяви без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування місцевим господарським судом норм процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Центр факторингових послуг" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/15740/18 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/15740/18 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.06.2020.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук