ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/3738/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши у судовому засіданні справу №916/3738/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікол»

до відповідача Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 27 000,01 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: Соколов Д.С. довіреність від 30.07.2019р.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арікол» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю 27 001,01 грн. заборгованості за договором поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р. щодо своєчасної та повної оплати поставленого товару.

02.01.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відзиві на позов за вх.№2012/20 від 28.01.2020р. відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що позивачем при подачі позову не було враховано, що за Договором переведення боргу №б/н від 27.12.2017р., грошове зобов`язання, що виникло з Договору поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р., переведено на іншу юридичну особу.

02.03.2020р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою від 23.03.2020р. підготовче засідання відкладено на 13.04.2020р.

Ухвалою від 13.04.2020р. підготовче засідання відкладено на 29.04.2020р. та позивачу запропоновано надати до суду письмові пояснення щодо договору переведення боргу від 27.12.2017, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арікол", Виробничо-комерційною фірмою "Юна-Сервіс" у вигляді ТОВ та ТОВ "Сагітта Т".

Ухвалою суду від 29.04.2020р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 13.05.2020р.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 13.05.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою на підставі ч.2 ст.216 ГПК України оголошено перерву до 01.06.2020р., про що повідомлено позивача в порядку ст.120 ГПК України шляхом направлення на адресу позивача відповідної ухвали.

Вказану ухвалу позивач одержав 19.05.2020р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте у судове засідання позивач не з`явився.

Представник відповідача у судовому засіданні 01.06.2020р. заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 01.06.2020р. за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представника відповідача господарським судом встановлено:

01.08.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікол» (Постачальник) та Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Покупець) укладений договір поставки з відстрочкою платежу № 58/08, із протоколом узгодження розбіжностей до цього договору від 01.08.2008р., згідно з якими, Постачальник зобов`язався поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати Товар, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору (зі змінами внесеними Протоколом узгодження розбіжностей) поставка Товару проводиться за узгодженими Сторонами цінами, вказаними у Прейскуранті (Специфікації). При цьому Постачальник зобов`язався не збільшувати ціни, вказані у узгодженому Прейскуранті (Специфікації) протягом 14 днів з моменту їх узгодження Сторонами нового Прейскуранту.

Згідно п. 3.1. Договору поставка Товару здійснюється на умовах DDP - склад Покупця однією або декількома партіями згідно зі Специфікаціями або накладними, які складаються на кожну таку партію. За згодою сторін отримувачем Товару за цим Договором може бути третя особа.

Згідно п. 3.2. Договору поставка Товару здійснюється згідно з заявкою Покупця, узгодженою з Постачальником, та направляється Постачальнику обраним способом.

Відповідно до п. 3.5. Договору заявка вважається виконаною, а Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці, якщо він здійснив поставку Товарів: - в узгоджений з Покупцем час, дату та в указане Покупцем місце; - в асортименті та кількості, згідно заявки; - за цінами, затвердженими сторонами у Специфікації; - з повним пакетом супровідної документації; - у повній відповідності із встановленим законом та умовами даного Договору.

Згідно з п. 4.1. Договору оплату кожної окремої партії Товару (визначеній у накладній) за цим Договором Покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії Товару на поточний рахунок Постачальника протягом 40 календарних днів з моменту його отримання.

Відповідно до п. 4.2. Договору Постачальник здійснює оплату Покупцю за послуги надані ним при виконанні цього Договору, згідно Додатку № 1 до цього Договору (Послуги Покупця) протягом 10 днів з моменту виставлення рахунка Покупцем. При відсутності здійсненої оплати в узгоджені строки Покупець має право відняти суму штрафних санкцій із сум, які підлягають перерахунку Постачальнику за поставлені Товари. Покупець направляє Постачальнику дебет - ноту з повідомленням про таке вирахування сум.

Згідно з п.8.1 Договору цей договір укладений на невизначений строк та діє до його припинення. Припинення цього Договору не звільняю Сторін від необхідності виконання всіх своїх зобов`язань, передбачених цим Договором, які не були виконані на момент його припинення, а також не звільняє Постачальника від відповідальності за виконання будь-якого із цих зобов`язань.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 28103,30 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №2662 від 03.02.2017р. на суму 1 556,74 грн., №2665 від 03.02.2017р. на суму 2738,54 грн., №2671 від 03.02.2017р. на суму 898,80 грн., №4628 від 22.02.2017р. на суму 1 223,05 грн., №4630 від 22.02.2017р. на суму 5 580,36 грн., № 5141 від 25.02.2017р. на суму 2 177,33 грн., №5142 від 25.02.2017р. на суму 412,92 грн., №5143 від 25.02.2017р. на суму 4 801,68 грн., № 5144 від 25.02.2017р. на суму 1 120,57 грн., № 5145 від 25.02.2017р. на суму 7 593,31 грн., які підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

Окрім того, судом встановлено, що 27.12.2017р. між Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» (Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікол» (Кредитор) укладений Договір переведення боргу, яким врегульовано правовідносини, пов`язані із заміною боржника (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникло з Договору поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р., укладеного між Первісним боржником та Кредитором (Основний договір).

Відповідно до п. 2 Договору переведення боргу Первісний боржник передає Новому боржнику грошове зобов`язання перед Кредитором у розмірі 211 360,75 грн., яке виникло на підставі Основного договору, а Новий боржник погоджується виконувати вказане грошове зобов`язання.

Згідно п. 3 Договору переведення боргу, грошове зобов`язання, що передається Первісним боржником Новому боржнику, встановлюється Актом звірки взаємних розрахунків між Первісним боржником та Кредитором, завірений підписами та печатками Сторін на дату підписання цього Договору, який є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 5 Договору переведення боргу Первісний боржник зобов`язаний забезпечити Нового боржника повною та своєчасною інформацією, що мас відношення до переведення боргу.

Згідно п. 6 Договору переведення боргу з моменту набрання чинності цим Договором Новий боржник приймає на себе зобов`язання та права Первісного боржника за Договором поставки №58/08 від 01.08.2008 року.

Відповідно до п. 7 Договору переведення боргу, переведення боргу за цим договором не спричиняє собою ніяких інших змін в Основний договір, крім пов`язаних із заміною Первісного боржника Новим боржником.

Згідно п. 8 Договору переведення боргу Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі, та підписуючи зі своєї сторони цей Договір дає свою згоду на відповідну передачу боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором,

Відповідно до п. 9 Договору переведення боргу Новий боржник, підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана уся необхідна інформація (документація), пов`язана з Основним договором, у тому числі й та, що стосується спорів та протиріч за Основним договором між Первісним боржником та Кредитором.

Згідно п. 12 Договору переведення бору, цей договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін.

Відповідно до п. 13 Договору переведення боргу після вступу в силу цього Договору усі попередні перемовини по ньому, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні чи письмові домовленості Сторін з питань, які так чи інше стосуються цього Договору, втрачають юридичну силу.

Згідно п. 16 Договору переведення боргу цей Договір складений при повному розмінні Сторонами його умов й термінології у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної з Сторін.

11.06.2018р. позивач надіслав відповідачу претензію № 60 про проведення розрахунків за Договором поставки №58/08.

Вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення боргу з відповідача.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором поставки з відстрочкою платежу № 58/08 щодо повної та своєчасної оплати товару, який поставлений позивачем у лютому 2017р., внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем в розмірі 27 001,01 грн.

Водночас господарським судом встановлено, що 27.12.2017р. між Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (Первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» (Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікол» (Кредитор) укладений Договір переведення боргу, яким врегульовано правовідносини, пов`язані із заміною боржника (Первісного боржника) у зобов`язанні, що виникло з Договору поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р., укладеного між Первісним боржником та Кредитором (Основний договір).

Відповідно до п. 2 Договору переведення боргу Первісний боржник передає Новому боржнику грошове зобов`язання перед Кредитором у розмірі 211 360,75 грн., яке виникло на підставі Основного договору, а Новий боржник погоджується виконувати вказане грошове зобов`язання.

Відповідно до ст. 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, вищевстановлені обставини справи свідчать, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» є боржником за грошовими зобов`язаннями, що виникли у Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю на підставі договору поставки з відстроченням платежу №58/08 від 01.08.2008р. Тому саме до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» має бути пред`явлений позов про стягнення боргу, що виник на підставі договору поставки з відстроченням платежу №58/08 від 01.08.2008р.

Згідно з ч.2 ст. 48 ГПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Між тим, відповідного клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, позивачем до суду не надано.

Також позивачем не надано до суду жодних заперечень щодо договору переведення боргу від 27.12.2017р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арікол», Виробничо-комерційною фірмою «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т».

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Арікол» про стягнення з Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю боргу у розмірі 27 001,01 грн., у зв`язку з тим, що Виробничо-комерційна фірма «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю є неналежним відповідачем у даній справі.

При цьому, господарський суд не вбачає підстав для застосування в даному випадку положень ст. 52 ГПК України (процесуальне правонаступництво), виходячи з того, що договір переведення боргу укладений між сторонами 27.12.2017р., тобто, заміна боржника у зобов`язанні відбулася ще до подання до суду даного позову (16.12.2019р. вх. №3851/19).

На підставі п.2 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн. покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Арікол» у задоволенні позову до Виробничо-комерційної фірми «Юна-Сервіс» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за договором поставки з відстрочкою платежу №58/08 від 01.08.2008р. у розмірі 27 001,01 грн. по справі № 916/3738/19.

2. Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн. покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Арікол».

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. №540-ІХ.

Повне рішення складено 09 червня 2020 р.

Суддя Г.Є. Смелянець