ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

15 червня 2020 рокуСправа № 912/1909/20

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Тимошевська В.В., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" (25031, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 78, ідентифікаційний код 42132581)

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з Приватного підприємства "Соєвий масло-жмиховий завод" 102 963,06 грн боргу за електричну енергію.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку щодо передачі (направлення) матеріалів даної заяви за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва з наступних підстав.

Заявник вказує, що дана заява відноситься до територіальної юрисдикції Господарського суду Кіровоградської області, оскільки за договором постачання електричної від 01.01.2019 № 09-489 місцем виконання договору (поставки електричної енергії) є Кіровоградська область, Кіровоградський район. с. Новопетрівка, вул. Дружби, 100.

Згідно з ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Разом з тим, у даному випадку предметом вимог є стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості з поставки електричної енергії вже наданих стягувачем послуг за договором постачання електричної від 01.01.2019 № 09-489, та не стосується саме поставки електричної енергії.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п. 4 ч. 1 ст. 532) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Отже, сплата заборгованості не містить прив`язки до певного конкретного місця, в тому числі і до місця виконання договору (в даному випадку місця поставки електроенергії), оскільки така заборгованість, за наявності достатніх правових підстав для її стягнення, буде оплачена відповідачем в добровільному порядку шляхом переказу коштів на рахунок позивача, або буде стягнута виконавцем (державним чи приватним) у примусовому порядку.

Підстав, визначених приписами ст. ст. 29, 30 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено.

Положеннями ст. 149 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визнання підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 15.06.2020, місцезнаходженням боржника Приватного підприємства "Соєвий масло-жмиховий завод", код ЄДР38693071 є: 02225, м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 21

Згідно ч. 5 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 3, 6, 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 152, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Передати матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" № 423/010 від 10.06.2020 (вх. № 1909/20 від 10.06.2020) про видачу судового наказу та додані до неї документи за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва (вул. Богдана Хмельницького, 44Б, м. Київ, 01030).

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія" за адресою: 25031, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 78 та Приватному підприємству "Соєвий масло-жмиховий завод" за адресою: 02225, м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 21.

Суддя В.В.Тимошевська