ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 Справа № 917/389/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Фермерського господарства "Анатолій Тесленко"

до Приватного підприємства "ВО Машинобудівний завод"

про стягнення 33750,00 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Фермерського господарства "Анатолій Тесленко" до Приватного підприємства "ВО Машинобудівний завод" про стягнення 33750,00 грн. - повернення коштів попередньої оплати сплачених на підставі рахунку - фактури №19111/1 від 02.05.2019р., а також 2102,00 грн. судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не поставив оплачений товар, отримані кошти попередньої оплати не повернув.

Ухвалою суду від 06.03.2020р. було встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.24-25).

Ухвала вважається врученою відповідачу 13.03.2020р., з дати проставлення поштовим відділенням відмітки про відсутність адресата за адресою (а.с.27-30).

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися до введення на території України карантину.

Згідно ч.8 ст.165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т.М. (а.с.20).

Частиною першою статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. Тобто справи, у яких ціна позову не перевищує 210200,00 грн.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За ухвалою від 06.03.2020р. суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням від 10.03.2020р. про вручення ухвали суду від 06.03.2020р. (а.с.26).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.03.2020р., надіслана відповідачу на адресу: вул. Горького, буд.36, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, повернулася до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата (а.с.27-30).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.03.2020р. Приватне підприємство "ВО Машинобудівний завод" зареєстроване за адресою: вул. Горького, буд.36, м. Кременчук, Полтавська область, 39617. На цей час вказані дані не змінилися (а.с.22-23).

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 06.03.2020р. вважається врученою відповідачу.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд 23.03.2020 направив ухвалу від 06.03.2020р. на адресу засновника відповідача, зазначену у вказаному Реєстрі. Проте, ця ухвала також повернулася до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата (а.с.31).

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 (зі змінами) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України, який продовжено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ Х Прикінцевих положень ГПК України доповнено пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В зв`язку з установленням карантину на усій території України, для забезпечення процесуальних прав сторін, прийняття рішення судом відкладалося.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Позивач у позові зазначає, що він 02.05.2019р. замовив у Приватного підприємства "ВО Машинобудівний завод" (відповідача) запчастини на загальну суму 33750,00 грн.

На оплату вказаного товару відповідач надав позивачу рахунок-фактуру № 19111/1 від 02.05.2019р. на суму 33750,00 грн. (а.с.13).

За платіжним дорученням № 78 від 03.05.2019р. позивач перерахував відповідачу 33750,00 грн. як оплату товару згідно рахунку (а.с.14).

Відповідач запчастини позивачу не поставив.

За ст.202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст. 203 ЦК України).

Згідно ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Разом з тим, за ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією з сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Тобто, недодержання простої письмової форми, якщо такий наслідок прямо не передбачений законом, не тягне за собою недійсність правочину, а лише позбавляє сторони права у разі виникнення спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків.

Надані в матеріали справи рахунок відповідача з зазначенням кількості, ціни та загальної вартості товару, оплата позивачем за товар, свідчать про те, що між сторонами в даному випадку склалися правовідносини купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано у рахунку-фактурі № 19111/1 від 02.05.2019р., відвантаження продукції ПП "ВО Машинобудівний завод" мало бути проведено на сьомий день після отримання грошових коштів на рахунок підприємства, тобто 10.05.2019р. Однак, у визначений строк відповідачем не було поставлено замовлені та оплачені ФГ «Анатолій Тесленко» запчастини.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 05.06.2019р. про повернення коштів попередньої оплати. Це підтверджується поштовою квитанцією від 05.06.2019р. (а.с.17-18).

Позивач у позові зазначає, що відповідач на час розгляду справи кошти попередньої оплати не повернув.

Відповідно до ст.1-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, доказів поставки товару, повернення коштів чи інших заперечень щодо позову відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 33750,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням № 233 від 28.02.2020р. Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 02.03.2020 (а.с.7, 21).

Відповідно до ч. 1 ст.129 ГПК України витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача.

Позивачем у позові зазначено про попередні витрати на професійну правову допомогу в розмірі 21000,00 грн. Проте, доказів їх фактичного понесення позивачем суду не надано. Тому, ці витрати відшкодуванню не підлягають.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВО Машинобудівний завод" (вул. Горького, буд.36, м. Кременчук, Полтавська область, 39617; ідентифікаційний код 40947412) на користь Фермерського господарства "Анатолій Тесленко" (Торгівельна площа, буд.7, м. Кагарлик, Кагарлицький район, Київська область, 09201; ідентифікаційний код40616551) 33750грн. 00 коп. повернення коштів попередньої оплати, 2102грн. 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (з врахуванням продовження такого строку на час дії карантину згідно положень п. 4розділу Х Прикінцевих положень ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 15.06.2020.

Суддя Т. М. Безрук