СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. Справа № 922/3244/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Секретар судового засідання Соляник Н.В.

за участю:

від апелянта не з`явився

від позивача ОСОБА_1

третя особа не з`явилася

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків", м. Харків (вх. №542 Х/2)

на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 року (суддя Шатерніков М.І., ухвалене в м. Харків 13.01.2020 об 11:48 год., повний текст складено 23.01.2020)

у справі № 922/3244/19

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областям, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків", м. Харків

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Харківський національний автомобільно-дорожній Університет, м. Харків

про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути державне майно та стягнення 1298819,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областям, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Сутра Харків", в якій просив суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ на користь Державного бюджету заборгованість з орендної плати у розмірі 605 997,36 грн., пеню у розмірі 86 824,59 грн. та штраф у розмірі 605997,36 грн.;

розірвати договір оренди № 6391-Н від 11.10.2017, укладений між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ;

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ вчинити певні дії, а саме: повернути Балансоутримувачу - Харківському національному автомобільно-дорожньому Університету шляхом підписання акту приймання-передачі - державне окреме індивідуально визначене майно, загальною площею 2357,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, а саме: нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 40 на 1-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-З загальною площею 1039,50 кв. м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 23 на 2-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-З загальною площею 577,80 кв.м.; нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 19 на 3-му поверсі 3-х поверхової будівлі учбового корпусу літ. А1-З загальною площею 525,20 кв.м., нежитлову одноповерхову будівлю гаражних боксів літ. Б1-1 загальною площею 145,6 кв. м.; нежитлове приміщення кім. № 2 в одноповерховій будівлі майстерні літ. Д1-1 загальною площею 69,30 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальності "Сутра Харків" зобов`язань за Договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 в частині сплати орендної плати за період з квітня 2018 року по серпень 2019 року у розмірі 605997,36 грн.

В якості правових підстав задоволення своїх вимог позивач зазначив норми ст.ст. 526, 530, 599, 610, 611, 612, 629 ЦК України, ст.ст. 179, 193 ГК України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3244/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ідентифікаційний код 40145316) на користь Державного бюджету (отримувач: УК Новобавр/мХар Новобаварс/22080200, код ГУДКСУ: 37999612, рахунок № 0008, Установа банку: Казначейство України (ЕАП), МФО банку: 899998) 490997,36 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 р., 86824,59 грн. пені, 605'997,36 грн. штрафу.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" заборгованості з орендної плати у розмірі 115000,00 грн. провадження у справі закрито.

Розірвано договір оренди № 6391-Н від 11.10.2017, укладений між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1, ідентифікаційний код - 23148337) та Товариством з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ідентифікаційний код 40145316)

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 11; ідентифікаційний код 40145316) вчинити певні дії, а саме повернути Балансоутримувачу - Харківському національному автомобільно-дорожньому Університету (вул. Ярослава Мудрого, 25, м. Харків, 61002) шляхом підписання акту приймання-передачі - державне окреме індивідуально визначене майно, загальною площею 2357,40 кв. м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, а саме:

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 40 на 1-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-З загальною площею 1039,50 кв. м.;

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 23 на 2-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 577,8 кв. м.;

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 19 на 3-му поверсі 3-х поверхової будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 525,20 кв. м.;

- нежитлову одноповерхову будівлю гаражних боксів літ. Б1 -1 загальною площею 145,6 кв. м.;

- нежитлове приміщення кім. № 2 в одноповерховій будівлі майстерні літ. Д1-1 загальною площею 69,30 кв. м.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано факту неналежного виконання своїх зобов`язань за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 в частині своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати. Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач на час звернення позивача з позовом прострочив виконання зобов`язання з оплати орендних платежів за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у сумі 605997,36 грн.

Однак під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач частково сплатив заборгованість за договором № 6391-Н від 11.10.2017 у сумі 115000,00 грн., тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості у сумі 490997,36 грн., а в частині стягнення заборгованості у сумі 115000,00 грн. закрив провадження.

Суд першої інстанції, з урахуванням приписів пунктів 3.7, 3.8 спірного договору та приписів ст. 232 ГК України, дійшов висновку, що стягнення пені та штрафу не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, тому вимоги про стягнення 86824,59 грн. пені та штрафу у розмірі 605997,36 грн. визнав обґрунтованими та задовольнив у цій частині в повному обсязі.

Враховуючи, що судом встановлено систематичне порушення відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати відповідно до приписів статті 782 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди № 6391-Н від 11.10.2019 та повернення майна його власнику.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3244/19, в якій просило його скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем частково сплачувалася орендна плата з квітня 2018 по серпень 2019 за договором № 6391-Н від 11.10.2017, з метою надання відповідних доказів відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про надання відповідних доказів, у зв`язку з чим у судовому засіданні 10.01.2020 оголошено перерву до 13.01.2020. Апелянт зазначає, що 13.01.2020 відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що докази (копії документів на підтвердження сплати орендної плати), заявлені у засіданні 10.01.2020, будуть надані засобами поштового зв`язку. Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно відхилене вищезазначене клопотання.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскільки орендна плата була сплачена відповідачем, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості у сумі 490997,36 грн.

Апелянт вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 782 ЦК України, договір оренди може бути розірваний виключно у разі несплати орендної плати протягом 3-х місяців. Зазначає, що відповідач у спірний період частково сплачував орендну плату, факт несплати орендної плати протягом 3-х місяців відсутній, тому немає підстав для розірвання договору.

Крім того, відповідач посилається також на те, що він не отримував вимогу позивача від 30.09.2019 №11-03-02-02270 про виконання договору оренди та сплату штрафних санкцій, тобто позовні вимоги позивача є передчасними.

У відзиві на апеляційну скаргу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областям просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач зазначає, що апелянтом не доведено виконання зобов`язань щодо погашення орендної плати відповідно до п.5.3. договору оренди №6391-Н від 11.10.2017 та ч.3 ст. 18 Закону України від 10.04.1992 «Про оренду державного та комунального майна».

Позивач зазначає, що за текстом апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" посилається на те, що з квітня 2018 по серпень 2019 частково сплачувало орендну плату, однак протягом розгляду справи судом першої інстанції відповідач не надав доказів погашення орендної плати за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017. Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку, відповідач сплатив 3 рази за заявлений в позові період, а саме 19.07.2018, 15.02.2019, 13.06.2019. Позивач вважає, що апелянтом не доведено виконання зобов`язання щодо погашення орендної плати за спірним договором, доказів на підтвердження погашення заборгованості з орендної плати до суду першої інстанції не надав, в судове засідання суду першої інстанції 13.01.2020 не з`явився.

Позивач посилається на те, що договір оренди може бути розірвано достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань. Позивач зазначає, що відповідач не сплачував орендну плату протягом травня-червня 2018, серпня 2018-січня 2019, березня-травня 2019 року, липня 2019, серпня 2019, тому наявні підстави для розірвання спірного договору оренди.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2020 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 у справі № 922/3244/19. Розгляд справи призначено на "01" квітня 2020 об 11:30 годині.

З огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", враховуючи звернення Ради суддів України листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, наказу голови Східного апеляційного господарського суду №04-а від 13.03.2020 про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах карантину, ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", судове засідання у справі №922/3244/19, призначене на "01" квітня 2020 об 11:30 год., не відбулося.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 розгляд справи призначено на 27.04.2020.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 розгляд справи відкладено на 20.05.2020.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 розгляд справи відкладено на 10.06.2020.

Про дату, час та місце судового засідання учасники провадження повідомлені належним чином.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції 27.04.2020, 20.05.2020, 10.06.2020 здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судових засіданнях представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 11.10.2017 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 6391-Н, відповідно до умов п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно загальною площею 2357,40 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 106, інв. № 10301016, реєстровий № 80112, а саме:

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 40 на 1-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 1039,50 кв. м.;

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 23 на 2-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 577,80 кв.м.;

- нежитлові приміщення кім. №№ 1 - 19 на 3-му поверсі 3-х поверховій будівлі учбового корпусу літ. А1-3 загальною площею 525,20 кв.м.;

- нежитлову одноповерхову будівлю гаражних боксів літ. Б1-1 загальною площею 145,6 кв. м.;

- нежитлове приміщення кім. № 2 в одноповерховій будівлі майстерні, літ. Д1-1 загальною площею 69,30 кв. м.

Перелічене майно обліковується на балансі Харківського національного автомобільно-дорожнього університету ().

Вартість вищезазначеного майна визначена згідно з висновком про вартість на 22 червня 2017 і становить за незалежною оцінкою 9888600,00 гривень, без ПДВ.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, тобто з 11.10.2017 до 11.09.2020.

Факт передачі орендованого майна відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи трьохстороннім актом прийому-передачі орендованого майна, який підписаний сторонами і балансоутримувачем. Підписи скріплено печатками підприємств 11 жовтня 2017.

Додатковою угодою, укладеною 28.02.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ, п. 10.1. договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017 викладено у новій редакції «договір укладено строком на 10 років, що діє з 11.10.2017 року до 11.10.2027 року».

Умови щодо орендної плати узгоджені сторонами у розділі 3 договору, зокрема, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендованої плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.2995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - серпень 2017 - 63377,06 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2017 визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за вересень-жовтень 2017 р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховуються до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: - безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50%; на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 50%.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованості за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 100% від суми заборгованості (п.п. 3.1, 3.3, 3.6, 3.7, 3.8 договору).

Орендар зобов`язується, зокрема, використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору. Своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.п. 5.1, 5.3 договору).

Згідно з приписами п. 9.1 договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 9.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом терміну дії договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017 належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, однак, в порушення умов спірного договору, відповідач не сплачував орендну плату на користь позивача за період з квітня 2018 по серпень 2019, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду з вимогами про стягнення заборгованості, пені, штрафу та розірвання договору оренди.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі №922/3244/19 виникли правовідносини, що випливають із договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами ст. 19 цього Закону орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Згідно частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 ГК України, орендна плата є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 цього кодексу та частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" .

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачем не виконуються зобов`язання за договором оренди в частині сплати орендної плати вчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з квітня 2018 по серпень 2019 за відповідачем обліковується заборгованість з орендної плати перед державним бюджетом у розмірі 605997,36 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача з позовом до суду першої інстанції, відповідач належним чином не виконував умови договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017, а саме - прострочив виконання зобов`язання з оплати орендних платежів за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у сумі 605997,36 грн.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за період з жовтня по грудень 2019 року відповідач в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за спірним договором оренди перерахував до державного бюджету грошові кошти у загальному розмірі 115000,00 грн. (38000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 276 від 15.10.2019; 38500,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 292 від 19.11.2019; 38500,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 303 від 13.12.2019).

Станом на дату звернення позивача до суду (04.10.2019 року) заборгованість відповідача за визначений у позові період становила 605997,36 грн.

Однак під час розгляду справи у суді першої інстанції (період з 15.10.2019 по 13.12.2019 року) відповідач перерахував позивачу в рахунок погашення боргу з орендної плати суму 115000,00 грн.

При цьому, посилання позивача на те, що сплачені грошові кошти зараховані в рахунок погашення вже нарахованої відповідачу пені та в рахунок погашення пені за наступні періоди, є безпідставними, оскільки сторони у договорі чітко визначили порядок здійснення оплат, а з наданих позивачем до матеріалів справи доказів зарахування грошових коштів вбачається, що у призначенні платежу відповідач зазначив «орендна плата за договором № 6391-Н від 11.10.2017».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що відповідач частково сплатив основну заборгованість за спірним договором у розмірі 115000,00 грн. після звернення позивача до суду з відповідним позовом, суд першої інстанції дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача зазначеної суми підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав належних доказів виконання умов договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017 в частині сплати орендної плати за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у розмірі 490997,36 грн., суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому задовольнив їх в цій частині.

Посилання апелянта як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині на те, що орендна плата була сплачена відповідачем у повному обсязі, не підтверджено наявними в матеріалах справи доказами.

Не надано таких доказів і до апеляційної скарги.

З урахуванням вищенаведеного, судова колегія апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції таким, що ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах та не спростований апелянтом.

Позивач також просив стягнути з відповідача 86824,59 грн. пені та 605997,36 грн. штрафу.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 3.7, 3.8 договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017 сторони встановили відповідальність у вигляді пені та штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий розрахунок пені, здійснений окремо щодо кожного факту прострочення та штрафу відповідно до якого сума пені за період з 26.03.2019 по 25.09.2019 складає 86824,59 грн., а сума штрафу 605997,36 грн.

Враховуючи приписи пунктів 3.7, 3.8 спірного договору та приписи ст. 232 ГК України, суд першої інстанції встановив, що стягнення пені та штрафу не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, тому позовні вимоги в частині стягнення 86824,59 грн. пені та штрафу у розмірі 605997,36 грн. підлягають задоволенню.

Позивач також просив розірвати договір оренди № 6391-Н від 11.10.2017 та зобов`язати відповідача повернути орендоване майно з підстав систематичного порушення відповідачем зобов`язань по оплаті орендної плати.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до вимог статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець може відмовитись від договору найму та вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить орендну плату за користування річчю протягом трьох місяців.

Статтею 783 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі, наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі, наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі, наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач систематично порушував умови договору в частині внесення орендної плати, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість з її оплати за спірним договором за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно).

01.10.2019 позивач направив на адресу Відповідача вимогу від 30.09.2019 № 11-03-02-02270 про виконання договору оренди та сплату штрафних санкцій.

Вищезазначена вимога залишена орендарем без виконання.

Доводи апелянта про те, що він не отримував вимогу позивача від 30.09.2019 №11-03-02-02270 про виконання договору оренди та сплату штрафних санкцій спростовуються наявними в матеріалах справи доказами - фіскальним чеком про надсилання рекомендованого листа № 881 на адресу ТОВ «СУТРА ХАРКІВ» (т.1, а.с.25-27).

З сайту відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» вбачається, що 03.10.2019 рекомендований лист № 881 вручено за довіреністю адресату.

Невиконання зазначеної вимоги та систематичне невиконання зобов`язань по внесенню орендних платежів за спірним договором з боку ТОВ Сутра Харків стало підставою для пред`явлення вимоги про розірвання вказаного договору та повернення орендованого майна.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога позивача про розірвання договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017 є обґрунтованою, тому підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що відповідач у спірний період частково сплачував орендну плату, тому позовні вимоги про розірвання договору оренди не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 782 ЦК України, договір оренди може бути розірваний виключно у разі несплати орендної плати протягом 3-х місяців.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає вищезазначені доводи апелянта необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною ст. 782 ЦК України передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди.

Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 383/708/16-ц.

При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У даній справі заборгованість з орендної плати у відповідача виникла за період з квітня 2018 по серпень 2019 та на дату звернення з позовною заявою становила суму 605997,36 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач частково сплатив позивачу заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 115000,00 грн. (38000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 276 від 15.10.2019; 38500,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 292 від 19.11.2019; 38500,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 303 від 13.12.2019).

Вищенаведені докази часткового погашення відповідачем заборгованості за договором оренди (виписки Держказначейства №3635 від 16.10.2019, 3661 від 20.11.2019, 3681 від 16.12.2019) надані позивачем до матеріалів справи (а.с. 84-90).

Отже, враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості за договором оренди у сумі 115000,00 грн. під час розгляду справи у суді першої інстанції, на дату ухвалення оскаржуваного рішення за відповідачем обліковується заборгованість за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у розмірі 490997,36 грн.

Доказів з оплати заборгованості за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у розмірі 490997,36 грн. відповідач до суду першої інстанції не надав.

Судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому систематичне порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 та від 09.12.2019 у справі № 709/1089/17.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю СУТРА ХАРКІВ сплатило орендну плату, однак докази на підтвердження її оплати будуть надані до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку пізніше, є необгрунтованими.

Судова колегія апеляційної інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановила, що відповідачем до матеріалів справи не додано доказів щодо сплати заборгованості з орендної плати за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у зазначеній у позові сумі, крім наданих позивачем доказів погашення відповідачем заборгованості у сумі 115000,00 грн.

Крім того, доказів оплати заборгованості за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у розмірі 490997,36 грн. відповідач до суду апеляційної інстанції не надав також.

Отже, враховуючи, що відповідач систематичне порушував умови договору оренди в частині сплати орендної плати та те, що за відповідачем як на дату звернення з позовом, так і на дату ухвалення оскаржуваного рішення обліковується заборгованості за договором оренди № 6391-Н від 11.10.2017 за період з квітня 2018 по серпень 2019 (включно) у розмірі 490997,36 грн., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та озірвання договору.

Згідно з ч. 1. ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктами 10.9 договору оренди сторонами узгоджено питання повернення майна у разі припинення або розірвання цього договору.

Зокрема, у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом 3-х робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу за актом приймання-передавання, погодженим з орендарем.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди № 6391-Н від 11.10.2017, позовна вимога про звільнення та повернення орендованого майна є похідною вимогою, тому підлягає задоволенню.

Отже, з урахуванням фактичних обставин справи, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 року у справі № 922/3244/19 не підлягає задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 року у справі № 922/3244/19 ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сутра Харків" на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 року у справі № 922/3244/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2020 року у справі № 922/3244/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.06.2020.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов