ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 червня 2020 року Справа № 903/173/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М, за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження справу №903/173/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Люкс", Закарпатська область, Мукачівський район, с. Завидово

до відповідача: Приватного підприємця Телятіцкого Андрія Ігоревича, Республіка Білорусь, м. Пінськ

про стягнення 210 162,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Люкс" звернувся до Приватного підприємця Телятіцкого Андрія Ігоревича про стягнення 210 162,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів", Закону України "Про міжнародне приватне право".

Ухвалою суду від 16.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, справу призначено до розгляду в засіданні на 06.04.2020 на 10:30 год.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID 19" (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020) з 12 березня до 22 травня 2020 року в Україні введено карантин через спалах у світі коронавірусу COVID 19 з метою убезпечити населення України від розповсюдження гострої респіраторної хвороби та масового поширення вірусної інфекції коронавірусу.

Указом Президента України №87 від 13.03.2020 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яким констатовано, що епідемічна ситуація в Україні у зв`язку поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" набула надзвичайно загрозливого характеру.

Стаття 3 Конституції України визначає життя і здоров`я людини найвищою соціальною цінністю в Україні.

Відповідно до ст. 27 Конституції України, обов`язком держави - є захист життя людини.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлений на всій території України "особливий" режим "карантину", враховуючи обмеження регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні на період карантину, беручи до уваги те, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків та гарантування кожному право на справедливий суд передбачених Конституцією Україниnі з метою повного та об`єктивного розгляду спору, ухвалами Господарського суду Волинської області суду від 06.04.2020, 27.04.2020 було відкладено розгляд справи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 4 травня 2020 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №343 від 04.05.2020, №392 від 20.05.2020) строки загальнонаціонального карантину в України продовжено до 22 червня 2020, та з 11.05.2020 скасована частина обмежувальних заходів і впроваджено низку пом`якшень, зокрема, дозволено проведення певних заходів за умови дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних норм, діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів тощо.

12.05.2020 позивач через відділ канцелярії та документообігу суду подав клопотання за вх. №01-57/3080/20 про приєднання доказів до матеріалів справи на підтвердження понесеної майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу: акт виконаних робіт №1902030, платіжні доручення №6670 від 11.11.2019, №7470 від 15.04.2020, №464035 від 27.01.2020.

Враховуючи вищевикладене та те, що Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 дозволено відновити діяльність адвокатам, господарський суд, дійшов висновку про можливість розгляду справи в даному судовому засіданні.

01.06.2020 позивач на електронну пошту суду подав заяву за вх. №01-57/3488/20 про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлення про час та місце розгляд справи що підтверджуються рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення №RD 430847060UA від 22.05.2020.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що пред`явлений позивачем до відповідача позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому, суд виходив із такого.

23.08.2019 на автомобільний дорозі Київ-Ковель-ягодин (М-07) 382 км. + 400 м була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участю вантажного транспортного засобу MAN TGA19.390 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOEGEL SN 24 P номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) та транспортного засобу VOLVO FH номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ номерний знак НОМЕР_4 .

Обставини дорожньо-транспортної пригоди зафіксовані протоколом про адміністративне правопорушення від 23.08.2019 серії БД№422018 складені відносно ОСОБА_1 , у протоколі зафіксовано, що водій ОСОБА_1 є працівником підприємця Телятіцкого Андрія Ігоровича, якому і належать транспортні засоби MAN TGA19.390 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOEGEL SN 24 P номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 9-13 )

На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 25.11.2019 у справі №164/1779/19 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Водій ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом MAN TGA19.390 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOEGEL SN 24 P номерний знак НОМЕР_8, який належить підприємцю Телятіцкому Андрію Ігоровичу, що підтверджується постановою Маневицького районного суду по справі №164/1779/19.

Крім того, станом на 23.08.2019 день коли сталася дорожньо-транспортна пригода транспортні засоби, автомобіль MAN TGA19.390 номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOEGEL SN 24 P номерний знак НОМЕР_1 були забезпечені картами міжнародного моторного страхування (Зелена карта ) дія яких поширювалась, в тому числі на територію України. Страхові поліси за № BY/03/18703201 «BELNEFTESTRAKH» дійсний до 05.09.2019 за №BY/03/18703202 «BELNEFTESTRAKH» дійсний до 05.09.2019 видані компанією «BELNEFTESTRAKH» полісоутримувачем вказаний Telyatitskiy Andrey Igorevich, що додатково також підтверджує власника транспортних засобів (а.с. 25-26).

В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб VOLVO FH номерний знак НОМЕР_3 з напівпричепом SCHMITZ номерний знак НОМЕР_4 , за керуванням якого знаходився водій ОСОБА_2 , що належить на праві приватної власності ТзОВ «Авто-Люкс» та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 16-17).

Як слідує із матеріалів справи, Моторне (транспортне) страхове бюро України листом від 20.01.2020 №8.3-03/1789 повідомило ТзОВ «Авто Люкс» про можливість здійснення регламентної виплати виключно в межах страхової суми, визначеної законодавством України, яке становить 100 000 грн. Щодо відшкодування шкоди, яка перевищує страхову суму, МТСБУ роз`яснило можливість звернення з позовом до суду про відшкодування збитків (а.с. 28).

Згідно із складеним судовим експертним висновком експертного дослідження вартість відновлювального ремонту транспортного засобу SCHMITZ номерний знак НОМЕР_4 визначено в сумі 310307,31 грн. (а.с. 29-46).

Загальний розмір витрат ТзОВ «Авто-Люкс» для відновлення пошкодженого транспортного засобу-напівпричепу SCHMITZ номерний знак НОМЕР_4 на підставі рахунку №1906647 від 02.09.2019, виставленого ТзОВ «Шмітц Каргобул Україна», оплаченого згідно платіжних доручень №7470 від 15.04.2020, №6670 від 11.11.2019 становить 311 012 грн. (а.с. 47-49).

Керуючись п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи те, що розмір заподіяних збитків перевищує ліміт відповідальності страховика (100 000, 00 грн) за полісом № BY/03/18703201 «BELNEFTESTRAKH» дійсний до 05.09.2019 BY/03/18703202 «BELNEFTESTRAKH» дійсний до 05.09.2019, то відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України на підприємця Телятіцкого Андрія Ігоровича покладається обов`язок відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що складає суму в розмірі 210 162,00 грн.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Положеннями ст. 1194 Цивільного кодексу України також передбачено, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди й страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд зазначає, що 20 січня 2016 року Верховний суд України у справі № 6-2808цс15 дійшов до наступного висновку.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Таким чином Верховний Суд України вказав, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 по справі №426/16825/16-ц сформулювала висновок відповідно до, якого шкода завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 №6-108цс13.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ст. 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість, доведеність та наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Люкс" до Приватного підприємця Телятіцкого Андрія Ігоревича про стягнення 210 162,00 грн. в повному обсязі.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємця Телятіцкого Андрія Ігоревича ( АДРЕСА_2 , код ЕДРЮОтаПП НОМЕР_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Люкс" (89667, вул. Садова, буд.35, с.Завидово, Мукачівський р-н, Закарпатська обл., ) 210 162,00 грн. збитків та 3 152,43 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено

15.06.2020

Суддя В. М. Дем`як