УХВАЛА

м. Київ

01.06.2020Справа № 910/24017/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс"

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 910/24017/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прагматика Україна"

про стягнення 60 723,05 грн.

Представники учасників судового процесу: згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі 910/24017/16 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прагматика Україна" на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 42340 грн. 46 коп., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами в розмірі 5045 грн. 44 коп., пеню в розмірі 8596 грн. 52 коп., 3 % річних в розмірі 1122 грн. 76 коп., інфляційні втрати в розмірі 3617 грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

28.04.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» подано заяву про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 розгляд заяви призначено на 18.05.2020.

У судове засідання 18.05.2020 представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 розгляд заяви відкладено на 01.06.2020.

18.05.2020 представником заявника подано клопотання про розгляд справи без участі заявника та письмові пояснення.

У судове засідання 01.06.2020 представники учасників справи не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Водночас, за приписами ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про заміну сторони її правонаступником, суд дійшов наступного висновку.

З доданих до заяви про заміну сторони виконавчого провадження документів, вбачається, що 27.03.2020 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Контракт» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № GL6N616864, в порядку та на умовах якого, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, фізичних осіб, юридичних осіб, зазначених у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту), договорам поруки, договорами іпотеки, договорами застави, договорами фінансового лізингу, договорам про надання авалю, договорами факторингу, з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору (далі - основні договори). Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За цим Договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку №1, Додатку № 2, Додатку № 3 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізовано на торгах та підлягатиме передачі стягувану в погашення боргу після укладення цього Договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржників, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3до цього Договору . Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів (п. 2 Договору).

Відповідно до п. 4 Договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 495 711,91 грн. (ціна договору). Ціна договору, сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Відповідно до п. 22 Додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною, до нового кредитор перейшло право вимоги за Договором про надання кредиту № 15/2015 від 08.05.2015 повернення основного боргу в розмірі 42 340,46 гр. та сплати відсотків у розмірі 54 936 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1 та 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Отже, юридична особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Водночас, як вбачається з наказу Господарського суду міста Києва від 14.03.2017 № 910/24017/16 останній був дійсний до пред`явлення до 13.03.2020.

В свою чергу із заявою про заміну стягувача його правонаступником, заявник звернувся 28.04.2020, тобто після закінчення строку для пред`явлення наказу № 24017/16 від 14.03.2017 до виконання.

При цьому, матеріали справи не містять доказів пред`явлення наказу № 24017/16 від 14.03.2017 до виконання у межах встановлених строків.

В зв`язку з викладеним, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 запропоновано позивачу та заявнику надати у строк до 14.05.2020 пояснення щодо наступних питань:

- чи пред`являвся наказ Господарського суду міста Києва №910/24017/16 від 14.03.2017 до виконання;

- коли та куди відповідний наказ був пред`явлений до виконання (в разі пред`явлення наказу до виконання);

- які причини непред`явлення відповідного наказу до виконання в такий тривалий термін (в разі непред`явлення наказу до виконання);

- чи виконано рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2017 у справі №910/24017/16.

18.05.2020 представником заявника подано письмові пояснення. Однак, суд не приймає до розгляду зазначені письмові пояснення у зв`язку з тим, що вони не підписані уповноваженою особою з використанням електронного цифрового підпису, який прирівнюється до власноручного підпису, враховуючи ст. ст. 6, 170 ГПК України.

З огляду на викладене, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє добровільно або під примусом дії на виконання рішення суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13 та від 30.07.2019 у справі № 5/128.

З огляду на викладене вище, подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після пливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Керуючись ст. ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/24017/16 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 04.06.2020.

Суддя О.А. Грєхова