ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2020 р. Справа № 911/584/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Антонюка Володимира Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс"

про стягнення 244 169, 21 грн

За участю представників:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися.

Обставини справи:

05.03.2020 до канцелярії господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Антонюка Володимира Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" про стягнення 244 169,21 грн заборгованості, з яких: 236 871,64 грн основного боргу за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, 4 026,82 грн інфляційних втрат та 3 270,75 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням останнім зобов`язань за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018.

На підставі Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2020 вказану позовну заяву передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/584/20 та призначено підготовче засідання на 10.04.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.04.2020 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 08.05.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.05.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/584/20 та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 29.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2020 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 12.06.2020.

29.05.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява (вх. № 10554/20 від 29.05.2020), згідно якої останній просив суд розглянути справу без участі представника позивача, стягнути з відповідача 236 871, 64 грн основного боргу за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, 4 026,82 грн інфляційних втрат, 3 270,75 грн 3 % річних, а також 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Дана заява задоволена судом в частині розгляду справи без участі представника позивача.

У судове засідання 12.06.2020 представник позивача не з`явився; представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2020.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2018 між Фізичною особою-підприємцем Антонюком Володимиром Васильовичем (далі - Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (далі - Замовник) укладено договір про надання послуг № 01/09/18, за умовами якого перевізник зобов`язався надати послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, а замовник - прийняти та оплатити надані послуги на умовах договору.

Ціна та вартість послуг, які надаються за договором, зазначається в рахунках-фактурах на підставі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних уповноваженими представниками обох сторін. Загальна сума договору формується на підставі усіх оформлених належним чином актів здачі-прийняття робіт (надання послуг). Підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку до якості наданих послуг (п.п. 2.1., 2.2., 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника, протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів від дати підписання сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Згідно п. 7.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, в частині проведення розрахунків - до повного виконання.

Судом встановлено, що позивачем на виконання договору надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 710 967,79 грн, що підтверджується актами про прийняття-передачу виконаних робіт, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідач сплатив позивачу 474 096,15 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, решту боргу в порушення п. 3.1. договору надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 позивачу не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 на момент прийняття судового рішення склав 236 871,64 грн (710 967,79 грн - 474 096,15 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 236 871,64 грн основного боргу за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, 4 026,82 грн інфляційних втрат та 3 270,75 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини перевезення вантажу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Плата за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти, що здійснюється транспортом загального користування, визначається за домовленістю сторін, якщо вона не встановлена тарифами, затвердженими у встановленому порядку.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивачем на виконання договору надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 надано відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 710 967,79 грн, що підтверджується актами про прийняття-передачу виконаних робіт, підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору, копії яких наявні в матеріалах справи; відповідач сплатив позивачу 474 096,15 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, решту боргу в порушення п. 3.1. договору надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 позивачу не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 на момент прийняття судового рішення склав 236 871,64 грн (710 967,79 грн - 474 096,15 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 236 871,64 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 236 871,64 грн основного боргу за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, позивачем за період з 05.08.2019 по 20.02.2020 нараховано 4 026,82 грн інфляційних втрат та 3 270,75 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, арифметично вірний розмір інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 05.08.2019 по 20.02.2020 становить загалом 2 845,73 грн інфляційних втрат та 3 287,53 грн 3 % річних. Відтак, вимога про стягнення 4 026,82 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 2 845,73 грн інфляційних втрат, а вимога про стягнення 3 270,75 грн 3 % річних підлягає задоволенню повністю, оскільки суд при ухваленні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 236 871,64 грн основного боргу за договором надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, 2 845,73 грн інфляційних втрат та 3 270,75 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 3 644,82 грн судового збору та 2 985,49 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Антонюка Володимира Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" про стягнення 244 169, 21 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хім-Агро-Сервіс" (07700, Київська обл., Яготинський район, місто Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 1-В; ідентифікаційний код 37412862) на користь Фізичної особи-підприємця Антонюка Володимира Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 236 871 (двісті тридцять шість тисяч вісімсот сімдесят одну гривню) 64 коп. основного боргу за договором про надання послуг № 01/09/18 від 01.09.2018, 2 845 (дві тисячі вісімсот сорок п`ять гривень) 73 коп. інфляційних втрат, 3 270 (три тисячі двісті сімдесят гривень) 75 коп. 3 % річних, 3 644 (три тисячі шістсот сорок чотири гривні) 82 коп. судового збору та 2 985 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять гривень) 49 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 17.06.2020.

Суддя П.В.Горбасенко