ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/501/20

Суддя Господарського суду Рівненської області Романюк Ю.Г., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця Каваса Віктора Степановича ( АДРЕСА_1 ) до відповідача - 1 Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" (33013, м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 9) та відповідача - 2 Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) про визнання договору оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26 листопада 2010 року поновленим на той самий строк, на тих самих умовах

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року фізична особа - підприємець Каваса Віктора Степановича звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача - 1 Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідача - 2 Акціонерного товариства "Українська залізниця", у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 530, 759, 764, 785 Цивільного кодексу України ст. ст. 173, 174, 193, 283, 284, 291 Господарського кодексу України, ст. 4, 5, 12, 20, 27, 123, 129, 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, положення Закону України "Про оренду державного та комунального майна" просить:

- визнати Договір оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26.11.2010 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (Орендодавець) (на сьогодні - Акціонерне товариство "Українська залізниця", Відповідач-2) та фізичною особою-підприємцем Кавасом Віктором Степановичем (Орендар) поновленим на строк, який був раніше ним встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені цим договором, тобто на 2 роки 364 дні - до 29 червня 2021 року.

- покласти всі судові витрати на Відповідача-1, стягнувши їх на користь Позивача, зокрема, стягнути з Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" (33013, м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 9, ) на користь Фізичної особи-підприємця Каваса Віктора Степановича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102.00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.).

Як вбачається із позовної заяви, 26.11.2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Волинській області (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Кавасом Віктором Степановичем (Орендар) укладено Договір оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26.11.2010 року, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове оплатне користування державне окреме індивідуально визначене майно: кіоск № 9 площею 5,2 кв.м ВП "Станція Ковель" ДТГО "Львівська залізниця" (реєстровий номер НОМЕР_2 .АААВВИ353) (далі - Майно), що знаходиться за адресою: Волинська обл., м. Ковель, бульвар Л. Українки, 37-В та перебуває на балансі ВП "Станція Ковель" (код за ) ДТГО "Львівська залізниця" (код за ) (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно із звітом про оцінку станом на 31.05.2010 року, виконаним суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем Янчуком О.Г. і становить за незалежною оцінкою 9 705,00 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ять гривень 00 коп.) без врахування ПДВ.

Дослідивши позовну заяву фізичної-особи підприємця Каваса Віктора Степановича від 29.05.2020 року, суд дійшов висновку, що остання на підставі ст. 31 Господарського процесуального кодексу України підлягає передачі до Господарського суду Волинської області з причин помилкового визначення позивачем правил територіальної юрисдикції (підсудності), встановлених ст. 29 Господарського процесуального кодексу України та виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України закріплений один із принципів судочинства, відповідно до якого судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2, 6 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, (надалі ГПК України), право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Так, предметом спору у даній справі виступає немайнова вимога позивача про визнання договору оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26 листопада 2010 року - поновленим.

Параграфом 3 Глави 2 Розділу І Господарського процесуального кодексу України закріплено правила визначення територіальної юрисдикції (підсудності) господарських справ.

У відповідності до приписів ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність.

Правовий аналіз приписів ст. ст. 30, 31 ГПК України свідчить про те, що спори між судами щодо підсудності не допускається, оскільки ГПК України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.

На підставі ч. 2 ст. 29 ГПК України позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Як вбачається із позовної заяви, позивач, не обґрунтувавши вибору підсудності спору Господарському суду Рівненської області за предметом спору, чи за складом відповідачів, чи з інших підстав, обрав на свій вибір господарський суд за місцезнаходженням відповідача - 1 ( АДРЕСА_2 . Н АДРЕСА_3 9, м. Рівне, 33013), а саме - Господарський суд Рівненської області.

Проте, здійснивши аналіз умов договору оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, про поновлення строку якого заявлені позовні вимоги, судом встановлено, що вказаний договір містить пряму вказівку на місцезнаходження предмету договору, а саме, користування нерухомим та іншим майном відбуватиметься за адресою: Волинська обл., м. Ковель, бульвар Л. Українки, 37-В.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

До спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори, вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, даний позов подано з приводу нерухомого майна, місцезнаходженням якого є Волинська обл., АДРЕСА_4 Ковель АДРЕСА_5 бульвар АДРЕСА_6 Українки, 37-В.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають положення ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Відтак, матеріали позовної заяви фізичної особи - підприємця Каваса Віктора Степановича до відповідача - 1 Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідача - 2 Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання договору оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26 листопада 2010 року поновленим на той самий строк, на тих самих умовах - підлягають передачі на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Волинської області.

Враховуючи викладене та на підставі статей 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Матеріали позовної заяви (єдиний унікальний номер судової справи № 918/501/20) фізичної особи - підприємця Каваса Віктора Степановича до відповідача - 1 Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" та відповідача - 2 Акціонерного товариства "Українська залізниця" про визнання договору оренди державного індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна, що належить до державної власності, № 577 від 26 листопада 2010 року поновленим на той самий строк, на тих самих умовах - з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Волинської області (43010, м. Луцьк, пр. Волі, 54А).

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання 09.06.2020 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Згідно з п. 4 розділу X Прикінцеві положення ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Романюк Ю.Г.