ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2020 р.Справа № 922/1863/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кас-Агро" про забезпечення позову (вх.№1863/20 від 12.06.2020року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кас-Агро" (65014, м. Одеса, вул.Канатна,1в, каб.306)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Агро-Пром" (61058, м.Харків, вул. Ромена Ролана,12)
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кас-Агро" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Агро-Пром" ,в якій просить суд стягнути з останнього суму попередньої оплати в розмірі 820000,0грн., пеню за час прострочення поставки товару в розмірі 20500,0грн., проценти за користування чужими коштами у розмірі 20095,43грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 12901,43грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору купівлі - продажу №31/10 від 31.10.2019 року.

Нормативно позов обґрунтований ст.ст. 20, 173-175, 193, 216-218, ГК України, ст.ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530,611,625,693 ЦК України. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1863/20 за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче засідання на 14.07.2020 року.

12.06.2020 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№1863/20), в якій просить суд:

Застосувати заходи забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГІОН АГРО-ПРОМ» (, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Ромена Ролланда, 12) шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 860595,43 грн. (вісімсот шістдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень сорок три копійки) на рахунку товариства №ІІА2860001 в АТ «ТАСКОМБАНК» МФ0339500 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30 до моменту винесення рішення у справі.

Обгрунтовуючи вищеозначену заяву, позивач вказує на необхідність забезпечення позову, яка полягає в тому, що, згідно наявної інформації, на балансі Відповідача відсутнє нерухоме за рахунок якого можливо було б погасити заборгованість перед Позивачем у разі задоволення позовної заяви (додається довідка з реєстру нерухомого майна) та зухвалій поведінці представників Відповідача, які не виконували умови договору, відмовляються повертати не належні їм грошові кошти, заявляючи при цьому, що Позивач ніяким чином не зможе домогтись повернення цих коштів.

На думку Позивача, належним заходом забезпечення позову буде накладення арешту на грошові кошти на рахунках Відповідача в межах заявлених позовних вимог на суму 860595,43 грн. до моменту набрання сили рішення у цій справі.

Заявник не надає пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову, оскільки вважає, шо арешт незаконно утриманих Відповідачем коштів Позивача, не може завдати збитків Відповідачу.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 140 ГПК України унормовано, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом норм чинного законодавства у вирішенні питання про забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарем діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України позивач зобов`язаний надати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

В той же час, відповідно до матеріалів заяви про забезпечення позову позивачем жодними доказами не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Посилання у заяві на відсутність нерухомого майна за рахунок якого можливо було б погасити заборгованість перед Позивачем в якості обґрунтування підстави для забезпечення позову є безпідставним, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду і саме ці вимоги є предметом розгляду суду у даній справі.

Отже, не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за спірним договором, оскільки на час подання позову ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду самої позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову, оскільки є безпосереднім предметом позову. Тому, не можна розглядати твердження позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову, зокрема в сумі, що заявлена до стягнення.

Суду не надано доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі, у той час як саме лише посилання заявника на потенційну загрозу в ускладненні відновлення його порушених прав, без надання доказів здійснення відповідачем на даний час будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подана заява про забезпечення позову, за своїм змістом, зводиться до припущень щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене суд, у відповідності до статті 140 ГПК України, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову з огляду на її необґрунтованість.

Враховуючи положення статті 129 ГПК України та Закону України «Про судовий збір», оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1051,00 грн., відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кас-Агро" про забезпечення позову (вх.№1863/20 від 12.06.2020року) повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.ст. 255-257 ГПК України. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 15.06.2020 року.

Суддя О.О. Присяжнюк