ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1405/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котлотурбопром", м. Харків
до Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

Позивача - не з`явився;

Відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Котлотурбопром" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить суд стягнути з Відповідача, Державного підприємства "Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" заборгованість за договором поставки № 1413 від 26.12.2019 р. в розмірі 3063600,00 грн., а також судові витрати за подання позову.

Позивач обґрунтовує подання такого позову підставами не виконання з боку відповідача зобов`язання щодо сплати суми за Обладнання за умовами Договору поставки №1413 від 26.12.2019, згідно з яким Замовник (відповідач) зобов`язується прийняти та оплатити на умовах, в порядку і в строки, встановлені цим Договором, обладнання котла-охолоджувача конвертерних газів ОКГ 160У-4М для ПАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» згідно зі специфікацією №1 (Додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1405/20 в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засідання на 04 червня 2020 року.

Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до ст. 165 ГПК України, - протягом п`ятнадцяти днів, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано позивачеві подати до суду відповідь на відзив, оформленого відповідно до ст. 166. ГПК України, протягом 5 днів з дня його отримання.

21 травня 2020 року на адресу Господарського суду Харківської області від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11511 від 21.05.2020 р.), в якому відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за Договором поставки № 1413 від 26.12.2019 у сумі 3063600,00 грн. Також відповідач підтверджує, що вказана заборгованість не була сплачена до сьогоднішнього дня.

Станом на дату проведення судового засідання, призначеного на 04 червня 2020 року, відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.

Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу.

Позивач в судове засідання 04 червня 2020 року не з`явився, явку свого представника не забезпечив.

Відповідач в судове засідання 04 червня 2020 року не з`явився, явку свого представника не забезпечив. У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач прохав суд про розгляд справи та прийняття рішення по справі буз участі представника відповідача та зазначив, що не заперечує проти ухвалення рішення по справі у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що сторони в судове засідання не з`явились, зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, а також враховуючи визнання Відповідачем позовних вимог у повному обсязі у підготовчому проваджені, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами та ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання.

Відповідно до частини 3 та 4 статті 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Як визначено у статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

26.12.2019 року між Державним підприємством «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» («Замовником») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Котлотурбопром» ("Постачальником») було укладено Договір поставки №1413.

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Замовникові, а Замовник прийняти та оплатити на умовах, в порядку і в строки, встановлені цим Договором, обладнання котла-охолоджувача конвертерних газів ОКГ 160У-4М для ПАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА» згідно зі специфікацією №1 (Додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Номенклатура, кількість, вартість і строки поставки Обладнання вказані в Специфікації №1.

Відповідно до п. 2.1. Договору, ціни на обладнання, що поставляється за цим Договором, встановлюються в гривнях України і вказуються в Специфікації №1, відповідно до якої загальна сума Специфікації №1 становить: 7000000,00 грн. (сім мільйонів грн. 00 коп), в т.ч. ПДВ 20% - 1166666,67 грн. (один мільйон сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість грн., 67 коп.)

Розділом №3 та №7 Договору, Сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов порядку розрахунків та термінів і умов поставки.

Так, Замовник здійснює оплату за Обладнання, яке поставляється, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в порядку, обумовленому в Специфікації №1 до цього Договору, а саме згідноп.3.1. Специфікації №1 розрахунок за поставлене Обладнання здійснюється Замовником на користь Постачальника в розмірі 100% від вартості кожної поставленої партії Обладнання протягом 12 календарних днів від дати поставки такої партії.

Поставка обладнання виконується узгодженими партіями в розмірі автотранспортних норм (п. 7.1. Договору).

Перелік документів, що надає Постачальник разом з Обладнанням визначений згідно п. 7.6. Договору.

Відповідно до п. 7.7. Договору датою поставки Обладнання вважається дата, зазначена у видатковій накладній.

Як зазначає Позивач, з метою належного виконання умов Договору, ним як Постачальником, не дивлячись на виникнення значної заборгованості зі сторони Замовника (Відповідача), що стало підставою для звернення попередньо до господарського суду Харківської області (справа №922/660/20), 20.03.2020 було здійснено поставку наступної партії обладнання Замовнику згідно Специфікації №1, що підтверджується видатковими накладними №82 від 20 березня 2020 року та №83 від 20 березня 2020 року.

Згідно даних видаткових накладних Позивачем було здійснено поставку Обладнання на загальну вартість 3063600,00 грн. (три мільйони шістдесят три тисячі шістсот гривень нуль копійок) (з ПДВ).

Вказане обладнання було передане Позивачем у встановлений строк, у повній комплектації згідно видаткової накладної та визначеним кресленням, з усіма товаросупровідними документами, і це Обладнання прийняте Відповідачем без зауважень.

Таким чином Позивач зазначає, що ним з дотриманням умов Договору було належним чином виконано зобов`язання щодо поставки партії Обладнання, визначеного у Специфікації №1 за видатковими накладними №82 від 20 березня 2020 року та №83 від 20 березня 2020 року.

В той же час, не зважаючи на беззаперечне прийняття Відповідачем обладнання, що повністю відповідає вимогам технічної документації, а також нормам, вимогам і стандартам, які діють на території України для даного виду Обладнання, Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суді із позовною заявою Відповідачем не виконано основні фінансові зобов`язання в частині сплати 100% від вартості партії поставленого Обладнання протягом 12 календарних днів від дати поставки такої партії, з наступних розрахунків.

Виходячи з умов Договору та Специфікації №1, за підписаними Сторонами видатковими накладними №82 від 20.03.2020 р. та №83 від 20.03.2020 р., ТОВ «Котлотурбопром» здійснено поставку Обладнання на загальну вартість 3063600,00 грн. (з ПДВ) та разом із видатковими накладними було також надано належним чином оформлені рахунки №55 від 20.03.2020 та №56 від 20.03.2020, тобто до 01 квітня 2020 року. Замовник мав сплатити на користь ТОВ «Котлотурбопром» 100% вартості партії поставки - 3063600,00 грн.

У визначений термін Відповідач не здійснив зазначеної оплати, що призвело до порушення фінансового зобов`язання з його Сторони за Договором.

Також Позивач зазначає, що 09 квітня 2020 року з метою досудового врегулювання спору, керуючись п. 11.1 Договору та ст. 222 Господарського кодексу України було направлено до Відповідача Досудову вимогу №3 про стягнення заборгованості та сплати штрафних санкцій, спричинених невиконанням грошового зобов`язання.

Станом на час звернення до суду вказана Досудова вимога №3 від 09 квітня 2020 року не була виконана Відповідачем, та напроти «15» квітня 2020 Позивачем було отримано відповідь на неї (Лист №4-01-331к від 15.04.2020), у якій Відповідач повністю визнає заборгованість перед Позивачем на суму 3063600,00 грн., однак зазначає, що не має можливості сплатити заборгованість у зв`язку з наявністю невирішених організаційних питань, пов`язаних з розпорядженням коштами на рахунку у банківських установах, та відсутність технічної можливості перерахувати суму заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом Верховенства права суд вирішив наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інших правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 172 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 172 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Пунктом 1 статті 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Пунктом 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Враховуючи те, що відповідач не спростовує наявності перед Позивачем заборгованості у розмірі 3063600,00 грн. та повністю визнає позовні вимоги, керуючись приписами ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано пред`явлено позов про стягнення суми боргу з відповідача.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що у відповідача дійсно існує заборгованість перед позивачем за Договором поставки №1413 від 26.12.2019, а саме за видатковими накладними №82 від 20 березня 2020 року та №83 від 20 березня 2020 року на загальну суму 3063600,00 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості «Енергосталь» у розмірі 3063600,00 грн.

Перевіривши повноваження представника відповідача чи не обмежений останній у повноваженнях на визнання позовних вимог, суд зазначає наступне.

Разом із відзивом на позовну заяву, у якому відповідач визнає позовні вимоги, було надано до суду копію довіреності якою представнику відповідача надано право вести від імені та в інтересах відповідача будь-які справи в усіх судових установах, з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі в тому числі визнавати позови.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що Відповідач визнає позовні вимоги, які належним чином перевірені судом та встановлено їх обґрунтованість, визнання позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Котлотурбопром» у повному обсязі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Приймаючи до уваги, що судом задоволено позов у повному обсязі за результатами підготовчого засідання у зв`язку визнання позову відповідачем, враховуючи правила розподілу судових витрат, визначених ст. 130 ГПК України та частиною 3 статті 7 ЗУ «Про судовий збір», суд дійшов висновку про те, що 50 відсотків судового збору, сплаченого при подані позову підлягають поверненню позивачу із державного бюджету, а інші 50 відсотків суми судового збору, яка була сплачена при подані позову необхідно покласти на відповідача.

Згідно платіжного доручення № 53 від 06 травня 2020 року, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір при подані позовної заяви у розмірі 45954, 00 грн., а 50 відсотків від вказаної суми становить 22977,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129,130, 185, 191,233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (Код , 61166, м. Харків, пр. Науки, 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котлотурбопром» (Код , 61060, м. Харків, пр. Гагаріна, 1) суму заборгованості за договором поставки № 1413 від 26.12.2019 р. у розмірі 3063600,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-технічний центр металургійної промисловості "Енергосталь" (Код , 61166, м. Харків, пр. Науки, 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котлотурбопром» (Код , 61060, м. Харків, пр. Гагаріна, 1) 22977,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Котлотурбопром» (Код , юридична адреса: 61060, м. Харків, пр. Гагаріна, 1) з Державного бюджету 22977,00 грн. судового збору, сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно платіжного доручення № 53 від 06.05.2020, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", оригінал якого залишається в матеріалах справи.

Повне рішення складено "09" червня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін