РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2020Справа № 910/1960/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 51 194, 94 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 51 194, 94 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що під час перевезення відповідачем вантажу, останній був частково втрачений.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

До Господарського суду міста Києва позивачем було подано 28.02.2020 докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1960/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 22.04.2020 представник відповідача подав відзив, у якому просив суд поновити строк для подання відзиву. Суд задовольнив заяву про поновлення строку для подання відзиву та прийняв його до розгляду.

Представник позивача 05.05.2020 подав до Господарського суду міста Києва відповідь на відзив, у якій зазначив, що розрахунок вартості втраченого вантажу підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Октябрська ЦЗФ» укладено договір перевезення вантажу, який оформлено накладною № 51229029, за яким відповідач зобов`язався доставити позивачу вугільний концентрат на станцію Авдіївка Донецької залізниці.

Відповідно до частини другої статті 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

На станції Авдіївка Донецької залізниці було здійснено комісійне переваження вагонів № 56108111, № 56963804, № 56350846 відправлених згідно залізничної накладної № 51229029, за результатами якого складено комерційні акти, які свідчать про недостачу вантажу, про що в зазначених актах були зроблені відповідні відмітки.

В комерційному акті № 482803/206 від 26.08.2019 до вагону № 56108111 вказано, що вага визначена відправником на електронних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 200 кг., нетто - 62 200 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 79 750 кг., тара - 23 200 кг, нетто - 56 550 кг, що менше від ваги відправлення на 5 650 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження на рівні бортів. Над 1-7 люками є виїмка розміром 1000 см.Х 280 см. Х 20-40 см. Вагон прибув у технічному стані справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті № 482803/207 від 26.08.2019 до вагону № 56963804 вказано, що вага визначена відправником на електронних вагах: брутто - не вказано, тара - 23 100 кг., нетто - 63 700 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 80 750 кг., тара - 23 100 кг, нетто - 57 650 кг, що менше від ваги відправлення на 6 050 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження на рівні бортів. Над 1-7 люками є виїмка розміром 1000 см. Х 280 см. Х 30-40 см. Вагон прибув у технічному стані справний, течі вантажу немає.

В комерційному акті № 482803/208 від 26.08.2019 до вагону № 56350846 вказано, що вага визначена відправником на електронних вагах: брутто - не вказано, тара - 22 700 кг., нетто - 64 400 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 82 100 кг., тара - 22 700 кг, нетто - 59 400 кг, що менше від ваги відправлення на 5 000 кг.

При комерційному огляді виявлено навантаження вище рівня бортів на 20 см. Маркування порушене. Над 1-7 люками є виїмка розміром 450 см. Х 280 см. Х 30-40 см. Вагон прибув у технічному стані справний, течі вантажу немає.

При цьому, доказів наявності у відповідача заперечень щодо форми, порядку складання, змісту вказаних комерційних актів та посадових осіб, які його підписали, а також факту його опротестування відсутні.

Згідно з частиною другою статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

За змістом статті 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У статті 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Частиною першої статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Частиною другої статті 623 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надано належних доказів, що підтверджують розмір дійсної вартості втраченого вантажу.

В матеріалах справи наявні рахунок - фактуру № 2308-10 від 23.08.2019 та довідка № 1/7503 від 29.11.2019, відповідно до якої вартість 1 тони вантажу, відправленого залізничною накладною № 51229029 складає 3 968, 60 грн. в т.ч. ПДВ.

Отже, в матеріалах справи наявні достатні докази, що підтверджують вартість вантажу, що перевозився у вагонах № 56108111, № 56963804, № 56350846 та факт втрати вантажу у зазначених вагонах.

Згідно із статтею 27 Правил видачі вантажів, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Розрахунок збитків, спричинених внаслідок недостачі, проведений позивачем з урахуванням норми природньої втрати. Таким чином, суд погоджується із наданим позивачем розрахунком збитків (вартості недостачі вантажу) у розмірі 51 194, 94 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що втрата вантажу сталася не з вини відповідача.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача 51 194, 94 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (86065, Донецька область, місто Авдіївка, проїзд Індустріальний, будинок 1, ідентифікаційний код 00191075) 51 194 (п`ятдесят одна тисяча сто дев`яносто чотири) грн. 94 коп. - основного боргу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк