ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Справа № 923/98/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. за участю секретаря судового засідання Борхаленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства Херсонської обласної ради "Херсонські авіалінії", м.Херсон

до відповідача: Міго Анни Юріївни , м. Херсон

про стягнення заборгованості в розмірі 95 751 грн. 41 коп. та розірвання договору

представники сторін не з`явилися

30.01.2020 Комунальне підприємство Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до ФОП Міго Анни Юріївни про стягнення заборгованості відповідно до договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18 в розмірі 95 751 грн. 41 коп., з яких 72 649 грн. 99 коп. - основний борг; 19 596 грн. 11 коп. - нарахована пеня; 1730 грн. 28 коп. - інфляційне збільшення та 3 % річних у розмірі 1775 грн. 03 коп., а також про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18, що укладений між КП ХОР «Херсонські авіалінії» та ФОП Міго Анна Юріївна.

Позов обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором.

Ухвалою суду від 31 січня 2020 року Позовну заяву Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» - залишено без руху.

12.02.2020 за вх. № 1166/20 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить викласти позовні вимоги у такій редакції:

"1. Стягнути з Міго Анна Юріївна (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» () заборгованість в розмірі 95 751 грн. 41 коп., з яких 72 649 грн. 99 коп. - основний борг; 19 596 грн. 11 коп. - нарахована пеня; 1730 грн. 28 коп. - інфляційне збільшення та 3 % річних у розмірі 1775 грн. 03 коп. на IВАN номер рахунку НОМЕР_3 в Херсонській філії АТ КБ «Приватбанк».

2. Стягнути з Міго Анна Юріївна (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» () сплачений судовий збір у розмірі 4 204 грн. 00 коп. на IВАN номер рахунку НОМЕР_3 в Херсонській філії АТ КБ «Приватбанк».

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18, укладений між КП ХОР «Херсонські авіалінії» та ФОП Міго Анна Юріївна."

Зважаючи на той факт, що відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, 06.02.2020 суд в порядку ч. 6, 10 ст. 176 ГПК України направив запит до Херсонської міської ради для надання (підтвердження) інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи Міго Анни Юріївни .

24.02.2020 за вх. № 1515/20 до суду надійшов лист Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, відповідно до якого, інформація щодо місця реєстрації запитуваної особи підтверджена.

Ухвалою суду від 26.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

18.03.2020 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, за наявними в матеріалах справами документами.

Ухвалою суду від 19.03.2020 підготовче засідання відкладено на 14.04.2020.

Ухвалою суду від 14.04.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, до 27.05.2020, відкладено підготовче засідання по справі на 30 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 30.04.2020 відкладено підготовче засідання по справі на 21 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 21.05.2020 підготовче провадження у справі закрито, призначино розгляд справи по суті у судовому засіданні на 04 червня 2020 року.

У судове засідання 04.06.2020 до суду представники сторін не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

11.03.2020 до суду повернулась копія ухвали від 26.02.2020, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою Укрпошти "інші причини повернення, адресат відсутній".

08.04.2020 до суду повернулась копія ухвали від 19.03.2020, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

30.04.2020 до суду повернулась копія ухвали від 14.04.2020, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою Укрпошти "інші причини повернення, адресат відсутній".

03.06.2020 до суду повернулась копія ухвали від 21.05.2020, яка направлялась на адресу відповідача з відміткою Укрпошти "інші причини повернення, адресат відсутній".

Суд зазначає, що копії ухвал суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013 та ГПК України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Так, днем вручення судового рішення згідно п.п. 4,5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, зокрема, є: день проставлення на поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В даному випадку, інформація щодо поштових реквізитів Міго Анни Юріївни була підтверджена відповідно до листа Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради (а.с. 119).

З огляду на наведене, Відповідач вважаються такими, що належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Відповідачем відзиву на позовну заву не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд

встановив:

15.08.2018 року між Комунальним підприємством Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» (далі за текстом рішення - позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Міго Анною Юріївною - (далі за текстом рішення - відповідач, орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області № 1508/18 (далі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, орендодавець на підставі Висновків та рекомендацій Херсонської обласної ради від 23.07.2.018 р. № 1052 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно частина приміщення (надалі - Майно), що знаходиться на балансі Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії», загальною площею 15,0 кв. м, розміщене за адресою: м. Херсон Аеропорт ЦА 73000 згідно з актом приймання-передачі Майна.

Майно передається в оренду під розміщення пунктів обміну валюти (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення сторонами домовленості з усіх його істотних умов і підписання ними тексту договору. Початок перебігу терміну дії договору та настання обов`язку сплати Орендарем орендної плати починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі Майна.

Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами справи 15.08.2018 було підписано Акт передачі-приймання орендованого Майна (а.с. 15).

Сторони визначили, що строк дії Договору до 15 липня 2021 включно (п. 8.1. Договору).

Згідно пункту 3.1. Договору, розмір орендної плати складає 4 500 грн. 00 коп. без ПДВ за базовий місяць оренди.

Розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції (п. 3.3. Договору).

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення. Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців підряд є підставою для дострокового розірвання Договору.

Відповідно до п. 3.9 Договору, встановлену орендну плату за користування об`єктом оренди в поточному місяці Орендар зобов`язується перераховувати не пізніше 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок КП ХОР «Херсонські авіалінії».

Пунктом 6.2. Договору визначено обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідач стверджує, що внаслідок неналежного виконання Орендарем своїх зобов`язань за Договором, у останнього виникла заборгованість у розмірі 72 649 грн. 99 коп. за період серпень 2018 року серпень 2019 року.

12.09.2019 року позивач надіслав до відповідача лист № 21 (з описом вкладення) з вимогою сплати заборгованості за Договором разом із рахунками на оплату, актами надання послуг серпень 2018 року - серпень 2019 року, актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.08.2018 по 04.09.2019 (а.с. 16-18).

Як свідчать матеріали справи, вищезазначений лист з доданими до нього документами отримано відповідачем 17.09.2019 року (а.с. 18-20).

Позивач зазначає, що направлені акти надання послуг (акт надання послуг № 409 від 31 серпня 2018 року, акт надання послуг № 481 від 29 вересня 2018 року, акт надання послуг № 543 від 30 жовтня 2018 року, акт надання послуг № 146 від 31 березня 2019 року, акт надання послуг № 650 від 31 грудня 2018 року, акт надання послуг № 29 від 31 січня 2019 року, акт надання послуг № 79 від 28 лютого 2019 року, акт надання послуг № 596 від 30 листопада 2018 року, акт надання послуг № 213 від 30 квітня 2019 року, акт надання послуг № 289 від 31 травня 2019 року, акт надання послуг № 354 від 30 червня 2019 року, акт надання послуг № 412 від 31 липня 2019 року, акт надання послуг № 468 від 31 серпня 2019 року, акт надання послуг № 468 від 31 серпня 2019 року) не були підписані з боку відповідача та не були повернуті до КП ХОР «Херсонські авіалінії», а рахунки на оплату (рахунок на оплату № 401 від 31 серпня 2018 року, рахунок на оплату № 468 від 30 вересня 2018 року, рахунок на оплату № 525 від 31 жовтня 2018 року, рахунок на оплату № 657 від 30 листопада 2018 року, рахунок на оплату № 62,7 від 31 грудня 2018 року, рахунок на оплату № 28 від 31 січня 2019 року, рахунок на оплату № 79 від 28 лютого 2019 року, рахунок на оплату № 149 від 31 березня 2019 року, рахунок на оплату № 230 від 30 квітня 2019 року, рахунок на оплату № 302 від 31 травня 2019 року, рахунок на оплату № 477 від 31 серпня 2019 року, рахунок на оплату № 423 від 31 липня 2019 року, рахунок на оплату № 364 від 30 червня 2019 року) на загальну суму 72 649 грн. 99 коп. не сплачені на дату подання позовної заяви до суду.

Вищазазначені акти надання послуг та рахунки на оплату наявні в матеріалах справи (а.с. 28-54).

З метою досудового врегулювання спору, 30.09.2019 року позивач надіслав до Орендаря претензію № 24-П про відшкодування заборгованості (а.с. 21-27), але відповідь не надійшла.

Оскільки відповідачем не виконано вимогу позивача щодо сплати суми боргу, останній звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з першого заборгованості 72 649 грн. 99 коп. - основного боргу, стягнення за неналежне виконання грошового зобов`язання 19 596 грн. 11 коп. - пені, 1730 грн. 28 коп. - інфляційних, 1775 грн. 03 коп. - 3 % річних, а також про розірвання договору оренди нерухомого майна

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги КП ХОР «Херсонські авіалінії» підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, а також справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з мстою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, наведеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/8729/18, у випадку зареєстрованого у встановленому порядку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її господарські зобов`язання не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Відповідні спори підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Таким чином, зважаючи на характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників спору, попри припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Міго Анни Юріївни (ІПН НОМЕР_1 ), суд доходить висновку, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції господарського суду.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Установлені судом обставини наявності укладеного договору, свідчать про виникнення між його сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір оренди майна.

Так, за статтею 283 ГК України: "За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності" (частина 1); "У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ)" (частина 2); "Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання" (частина 3).

Поряд з цим у відповідності до статті 286 того ж Кодексу орендар сплачує орендодавцеві незалежно від наслідків своєї господарської діяльності орендну плату, яка є фіксованим платежем та встановлюється сторонами у грошовій формі.

Зі змісту приписів статті 1, частини другої статті 9, частини другої статті 759, частини третьої статті 760 ЦК України та частини другої статті 4, частини шостої статті 283 ГК України випливає, що Цивільним кодексом України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання і пов`язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені Господарським кодексом України. Отже, якщо останній не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Так, за приписами статті 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Разом з тим, враховуючи, що орендоване майно є комунальним майном, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Зокрема, відповідно до частини 1 статті 2 «орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності».

Зі змісту наведених норм слідує висновок, що орендар зобов`язаний протягом дії договору оренди сплачувати орендодавцеві оренду плату у встановлений строк, а безпосередньо між сторонами такого правочину виникають правовідносини оренди (найму).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата з урахуванням її індексації відноситься до істотних умов договору оренди.

Згідно з ч. 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі. Вказана норма Закону також закріплена у п. 6.2. Договору, згідно якої орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підсумовуючи наведене суд зазначає, що відповідачем допущено порушення статті 193 ГК України у частині несплати орендної плати за періоди із серпня 2018 року по серпень 2019 року, оскільки він не сплатив у загальній сумі 72 649 грн. 99 коп. орендної плати у встановлений строк та прострочив виконання зобов`язання на цю суму.

Таким чином, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору оренди №1508/18 нерухомого майна від 15.08.2018, а також вищевказані приписи чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми заборгованості у сумі 72 649 грн. 99 коп. - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення 8 886 грн. 79 коп. пені, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме "пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання" (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що за несвоєчасну сплату орендної плати стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день.

Перевіривши правильність виконаних позивачем розрахунків пені, судом встановлено, що не всі розрахунки пені за встановленими періодами є вірними.

Так, суд зазначає, що при розрахунку пені застосовується шестимісячний строк можливого нарахування пені, який установлений положеннями частини 6 статті 232 ГК України, за яким нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. А відтак, враховуючи викладені правові положення щодо строку можливого нарахування пені, періоди нарахування пені (з 1 по 11 період) визначені позивачем, - є неправомірними.

Суд наводить власний розрахунок пені.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.08.2018 № 401 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.09.201816.03.1.001836531.52
Всього: 531.52
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 531.52 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 30.09.2018 № 468 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.10.201815.04.2.001836987.65
Всього: 987.65
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 987.65 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.10.2018 № 525 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.11.201825.04.6.001836888.61
26.04.201916.05.2019215 596.0017.535112.69
Всього: 1 001.30
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 001.30 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 30.11.2018 № 657 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.12.201825.04.9.001836733.76
26.04.201915.06.2019515 679.0017.535277.73
Всього: 1 011.48
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 011.48 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.12.2018 № 627 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.01.201925.04.9.001836564.07
26.04.201916.07.2019825 719.0017.535449.69
Всього: 1 013.75
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 013.75 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.01.2019 № 28 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.02.201925.04.2019695 777.001836393.15
26.04.201918.07.2019845 777.0017.535465.33
19.07.201916.08.2019295 777.001734156.06
Всього: 1 014.54
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 014.54 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 28.02.2019 № 79 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.03.201925.04.2019415 805.001836234.74
26.04.201918.07.2019845 805.0017.535467.58
19.07.201905.09.2019495 805.001734264.96
06.09.201913.09.201985 805.0016.53341.99
Всього: 1 009.27
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 009.27 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.03.2019 № 149 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.04.201925.04.2019105 858.00183657.78
26.04.201918.07.2019845 858.0017.535471.85
19.07.201905.09.2019495 858.001734267.38
06.09.201914.10.2019395 858.0016.533206.55
Всього: 1 003.56
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 1 003.56 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 30.04.2019 № 230 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.05.201918.07.2019645 916.0017.535363.06
19.07.201905.09.2019495 916.001734270.03
06.09.201924.10.2019495 916.0016.533262.09
25.10.201913.11.2019205 916.0015.531100.49
Всього: 995.67
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 995.67 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.05.2019 № 302 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.06.201918.07.2019335 958.0017.535188.53
19.07.201905.09.2019495 958.001734271.95
06.09.201924.10.2019495 958.0016.533263.95
25.10.201912.12.2019495 958.0015.531247.95
13.12.201914.12.201925 958.0013.5278.81
Всього: 981.19
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 981.19 грн.

Розрахунок пені за Рахунком на оплату від 30.06.2019 № 364 має наступний вигляд:

Дата початкуДата закінченняКількість днівСума боргуОблікова ставка НБУРозрахункова ставка (% у рік)Пеня
16.07.201918.07.201935 958.0017.53517.14
19.07.201905.09.2019495 958.001734271.95
06.09.201924.10.2019495 958.0016.533263.95
25.10.201912.12.2019495 958.0015.531247.95
13.12.201913.01.2020325 958.0013.527140.65
Всього: 941.63
Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказаний період складає 941.63 грн.

Наданий позивачем розрахунок пені за Рахунком на оплату від 31.07.2019 № 423 та Рахунком на оплату від 31.08.2019 № 477 - є вірним та приймається судом.

Отже, загальна сума пені за договором складає 11 894,95 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Позовні вимоги щодо стягнення пені у сумі 7701,16 грн. задоволенню не підлягають.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 1730 грн. 28 коп. - суми інфляційного збільшення боргу та 3 % річних у розмірі 1775 грн. 03 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що він є вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 1730 грн. 28 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 1775 грн. 03 коп.

Щодо вимоги про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належать до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.6. Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців підряд є підставою для дострокового розірвання Договору.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 року № 2269 - XII (далі - Закон) (чинного на момент укладання Договору) істотними умовами договору є орендна плата з урахуванням її індексації. Статтею 18 Закону визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату своєчасно та в повному обсязі. Невиконання орендарем істотних умов договору позбавляє орендодавця того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема недоотримуються кошти, які б мали надходити до бюджету за оренду землі.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд зазначає, що несплата або несвоєчасна сплата орендної плати за державне чи комунальне майно є істотним порушенням умов договору й відповідно є підставою для розірвання договору оренди. Отже, орендодавець державного або комунального майна має право достроково розірвати договір оренди з орендарем. За таких умов розірвати договір оренди можливо як у досудовому, так і в судовому порядку.

За таких обставин, оскільки відповідачем порушено умови договору оренди нерухомого майна, що належать до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18, не сплачено орендну плату більш ніж за три місяці підряд, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди є обґрунтованими та також підлягають задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжних доручень № 4819 від 14.01.2020, № 4905 від 28.01.2020 у загальній сумі 4 204 грн. 00 коп., які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 3865 грн. 88 коп.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міго Анни Юріївни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Херсонської обласної ради «Херсонські авіалінії» () 72 649 грн. 99 коп. - основної суми заборгованості за договором, 11 894 грн. 95 коп. пені, 1730 грн. 28 коп. - інфляційне збільшення боргу, 1775 грн. 03 коп. - 3 % річних та сплачений судовий збір у розмірі 3865 грн. 88 коп.

3. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад області від 15.08.2018 року № 1508/18, укладений між КП ХОР «Херсонські авіалінії» та ФОП Міго Анна Юріївна.

4. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення - 15.06.2020

Суддя В.П.Ярошенко