ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.2020 м. Ужгород Справа № 907/200/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №907/200/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення», м. Київ до фізичної особи - підприємця Шпак Юрія Юрійовича, с. Заріччя Іршавського району про стягнення суми 149100,18грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи - підприємця Шпак Юрія Юрійовича, с. Заріччя Іршавського району про стягнення суми 149100,18грн. заборгованості по оплаті вартості наданих товарів та послуг згідно Договору №КОМ 85-08/14 від 19.10.2018, у тому числі 142544,48 грн. основного боргу та 6555,70 грн. 15% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки справа №907/200/20, не є складною в розумінні норми ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 08.04.2020 року суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, та, встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив (позивачем) та заперечень (відповідачем) (якщо такі будуть подані) не пізніше 20.05.2020 р.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Вказана ухвала суду від 08.04.2020 була надіслана відповідачу на його офіційну електронну адресу що міститься у матеріалах справи та отримана ним згідно повідомлення про вручення від 06.05.2020.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення», м. Київ (далі Позивач, Комісіонер) та фізичною особою - підприємцем Шпак Юрієм Юрійовичем, с. Заріччя Іршавського району (далі Відповідач, Комітент) укладено договір №КОМ 85-08/14 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору відповідно до умов Договору Комісіонер (Позивач) зобов`язується за дорученням Комітента (Відповідача), за винагороду, від свого імені, але за рахунок Комітента організувати придбання Комітентом в Е100 Baltia OU, Nordic Sales OU, E100 Polska Sp. z o.o., E100 International Trade sp. z o.o., UAB "Europiniu korteliu servisas", SIA E100 LV, E100 LT, Baltia Trading Company OU Товарів та Послуг в мережі станцій Системи Е100, з використанням Карток, для забезпечення обслуговування автотранспортних засобів Комітента за межами митної території України.

Відповідно до п. 1.3. Договору Комісіонер зобов`язується за дорученням Комітента, за винагороду, від свого імені, але за рахунок Комітента організувати придбання Комітентом в Системі Е100 WEB-послуги. Також, у рамках цього договору Комісіонер має право надавати Комітенту WEB-послуги самостійно.

Найменування, кількість, асортимент бажаних для отримання Комітентом Товарів та/або послуг визначаються у Мережі станцій усною заявкою Комітента. (Пред`явника картки). (п. 2.3 Договору).

Умовами п. 2.8. Договору сторони погодили, що по завершенню розрахункового періоду, Комісіонер відправляє на електронну адресу Комітента вказані в даному договорі наступні документи: специфікацію; звіт комісіонера; видаткову накладну; акт прийому-передачі товарів; акт надання послуг та рахунки на оплату з деталізованими розшифруваннями, та при наявності додаткові документи, що підтверджують понесені Комісіонером видатки для забезпечення отримання Комітентом товарів та/або послуг. Аналогічний обов`язок Комісіонера закріплено п. 4.1.3 Договору.

По закінчення календарного місця Комісіонер відправляє Комітенту оригінали документів вказаних в ч. 1 цього пункту (за винятком використання електронного документообігу).

Сторони можуть вести документообіг первинних облікових документів за даним договором, в тому числі звітів комісіонера, рахунків на оплату, актів надання послуг, видаткових накладних, актів прийому-передачі товарів, актів прийому-передачі послуг, специфікацій (додатків), актів звірки взаєморозрахунків та інших первинних облікових документів, що фіксують здійснення господарської операції за даним Договором, та застосовуються у бухгалтерському обліку в електронній формі.

Первинні облікові документи, складені в електронній формі з дотриманням вимог чинного законодавства України про електронні документи та електронний документообіг, визнаються сторонами як оригінали. На вимогу однієї із сторін первинні облікові документи можуть бути складені та підписані в паперовій формі.

Пунктом 3.2. Договору сторони погодили, що оплата вартості Товарів та/або послуг, WEB-послуг отриманих Комітентом, комісійної винагороди, а також вартість понесених витрат Комісіонера, пов`язаних з виконанням цього Договору здійснюється на підставі рахунку на оплату, протягом розрахункового періоду, але не пізніше 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту видачі Комісіонером рахунку на оплату.

Розрахунковий період - проміжок часу, протягом якого Комітент здійснює Угоди з використання карток, а Комісіонер, веде облік цих угод. Даним договором встановлюється 2 розрахункових періоди: перший - з 1 числа по 15 число поточного місяця, та другий - з 16 числа по останній день поточного місяця. (абз. 14 преамбули Договору).

На виконання умов Договору Позивач за дорученням Відповідача з 01.10.2019 року по 27.03.2020 року організував поставку товару на загальну суму 343 666,26 грн., що підтверджується: Звітом комісіонера №55746 від 15.10.2019 р. на суму 149 368,06 грн. Звітом комісіонера №58462 від 31.10.2019 р. на суму 142 196,92 грн. Видатковою накладною №53793 від 15.10.2019 р. на суму 141347,60 грн. Актом прийому-передачі товарів №53793 від 15.10.2019 р. на суму 141347,60 грн. Актом надання послуг №53793 від 15.10.2019 р. на суму 7 156,11 грн. Актом надання послуг №54663 від 15.10.2019 р. на суму 864,35 грн. Видатковою накладною №56585 від 31.10.2019 р. на суму 127 948,95 грн. Актом прийому-передачі товарів №56585 від 31.10.2019 р. на суму 127 948,95 грн. Актом надання послуг №56585 від 31.10.2019 р. на суму 13 439,15 грн. Актом надання послуг №57414 від 31.10.2019 р. на суму 808,82 грн. Актом надання послуг №55746 від 15.10.2019 р. на суму 742,52 грн. Актом надання послуг №58462 від 31.10.2019 р. на суму 706,94 грн. Специфікацією (Додаток №13 до договору № КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 р.) Актом звірки №8 до договору № КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 р. Звітом комісіонера №60964 від 15.11.2019 р. на суму 10 977,90 грн. Звітом комісіонера №63758 від 30.11.2019 р. на суму 38 798,12 грн. Видатковою накладною №59209 від 15.11.2019 р. на суму 10 666,50 грн. Актом прийому-передачі товарів №59209 від 15.11.2019 р. на суму 10 666,50 грн. Актом надання послуг №59977 від 15.11.2019 р. на суму 311,40 грн. Видатковою накладною №61805 від 30.11.2019 р. на суму 38 457,29 грн. Актом прийому-передачі товарів №61805 від 30.11.2019 р. на суму 38 457,29 грн. Актом надання послуг №62659 від 30.11.2019 р. на суму 340,83 грн. Актом надання послуг №60964 від 15.11.2019 р. на суму 53,33 грн. Актом надання послуг №63758 від 30.11.2019 р. на суму 192,29 грн. Специфікацією (Додаток №14 до договору № КОМ 85-08/14 від 19.10.2018) Актом звірки № до договору № КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 р. Актом надання послуг №65469 від 15.12.2019 р. на суму 630,18 грн. Специфікацією (Додаток №15 до договору № КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 р.)

Документи, які підтверджують виконання Комісіонером умов договору, були підписані Позивачем з використанням електронного цифрового підпису і печатки та направлені на електронну адресу Відповідача яка зазначена в розділі 10 Договору (Реквізити сторін).

Відповідно до п. 4.3.8. Договору, Комітент зобов`язаний підписувати та повертати документи вказані в п. 4.1.3. цього Договору Комісіонеру протягом 10 робочих днів з моменту їх отримання від Комісіонера.

Пунктом 4.3.9. установлено, якщо після спливу терміну вказаного в п. 4.3.8. Комітент не поверне оригінали документів вказані в п. 4.1.3. та не висуне письмові заперечення щодо даних, та не надасть докази некоректності вказаних документів, документи вважаються вірними, прийнятими Комітентом та Комітент згідний із вказаною в них інформацією (кількістю, вартістю отриманих товарів та/або послуг).

Згідно п. 6.2 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати рахунків у встановлені Договором строки, відповідач зобов`язується оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також п`ятнадцять відсотків річних, від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем в який повинна була надійти оплата.

3 метою досудового врегулювання спору, позивачем була направлена претензія з вимогою оплатити заборгованість у добровільному порядку (вих. №85 від 23.12.2019 року), шляхом відправлення цінного листа з описом через УДППЗ «Укрпошта» на адресу місцезнаходження відповідача зазначену у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За результатом направлення вказаної претензії Сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період до 20.01.2020 р. в якому станом на 20.01.2020 р. відображена існуюча заборгованість у сумі 172 544.48 грн.( копія міститься в матеріалах справи).

Відповідачем було направлено до товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення», листа з графіком погашення заборгованості від 03.02.2020 р. де зобов`язується погасити існуючу на той час заборгованість у сумі 172 544.48 грн.

Однак відповідачем не здійснено оплату в повному обсязі, що зумовило звернення позивача до суду з метою стягнення суми 142 544,48 грн. основного боргу, та 6 555,70 грн. 15 відсотків річних у відповідності до пункту 6.2 Договору.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено договір №КОМ 85-08/14 від 19.10.2018 року (надалі - Договір).

Відповідно до статті 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Приписами частини 1, 2 статті 1013 ЦК України, комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії. Якщо комісіонер поручився за виконання правочину третьою особою, він має право на додаткову плату. Комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться (стаття 1014 ЦК України).

За системним тлумаченням статей 1021 та 122 ЦК України, вбачається, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії. Комітент, який має заперечення щодо звіту комісіонера, повинен повідомити його про це протягом тридцяти днів від дня отримання звіту. Якщо такі заперечення не надійдуть, звіт вважається прийнятим.

Відповідно до стаття 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України)

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявними в матеріалах справи документами, зокрема, звітами комісіонера з доданими видатковими накладними, актами прийому-передачі та актами надання послуг, які у передбачений договором спосіб надіслані на електронну адресу відповідача, що вказана ним в договорі, та які в силу пункту 4.3.9. договору є прийнятими відповідачем, стверджується факт надання позивачем відповідачу послуг комісіонера на суму 343 666,26 грн.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині повної оплати за поставлений позивачем товар згідно з Договором, внаслідок чого у фізичної особи - підприємця Шпак Юрія Юрійовича, с. Заріччя Іршавського району виникла та рахується заборгованість у розмірі 142 544,48 грн., яка станом на день розгляду даної справи є непогашеною.

Доказів протилежного суду не надано, вимоги позивача відповідачем у встановленому порядку не спростовано, а відтак, позов у частині стягнення суми боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача 15% річних.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частини 3 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку, укладаючи договір, сторони передбачили у пункті 6.2. договору, що у випадку невиконання або неналежного виконання комітентом свого обов`язку з оплати товарів та послуг на підставі рахунку на оплату, у встановлені цим договором строки комітент зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 15 річних від простроченої суми за весь період прострочення, починаючи з дня, наступного за днем, у який фактично повинна була надійти оплата.

У зв`язку з чим, вимоги про стягнення 15 % річних заявлені правомірно.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку даних вимог на підставі вимог ст. 625 ЦК України вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 555,70 грн. 15 відсотків річних підлягають задоволенню.

Таким чином позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення», м. Київ до фізичної особи - підприємця Шпак Юрія Юрійовича, с. Заріччя Іршавського району про стягнення суми 149100,18грн. підлягають задоволенню повністю.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Шпак Юрія Юрійовича ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євразійські паливні рішення» (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 9, корпус 2, офіс 2-301, ) суму 149 100,18 грн. (сто сорок дев`ять тисяч сто гривень 18 коп.) в.т.ч 142 544,48 грн. основного боргу, 6 555,70 грн. 15 % річних, а також суму 2 236, 50 грн. (дві тисячі двісті тридцять шість гривень 50 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.06.2020.

Суддя О.Ф. Ремецькі