ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про заміну сторони її правонаступником

04 червня 2020 року Справа № 5016/3129/2011(13/224)

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (вх. № 6105/20 від 19.05.2020 року) Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика, вул. Маршала Якубовського, 2, м. Київ, 03191 ()

адреса для листування: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, оф. 32, м. Київ, 04112 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, пр. Московський, 60, м. Харків, 61005 ()

адреса для листування: вул. Адмірала Макарова, 60-В, м. Миколаїв, 54001

юридична адреса: вул. Андріївська, 2/12, м. Київ, 04070

до відповідача Фізичної особи-підприємця Вахніна Іллі Юрійовича, юридична адреса: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 316 766, 94 доларів США, що еквівалентно 2 525 012 грн. 63 коп.

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю Фінактив, вул. Анрі Барбюса, 5, кв. 55, м. Київ, 03150 ()

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 року до господарського суду Миколаївської області надійшла заява вх. № 6105/20 Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика, у якій заявник просить суд замінити сторону (стягувача) з виконання виконавчого документа, виданого господарським судом Миколаївської області у справі № 5016/3129/2011, з Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика.

Заяву мотивовано тим, що 06.07.2017 року між ПАТ УкрСиббанк та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 81, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 24.06.2009 року № 0 відступлено до ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив».

Того ж дня 06.07.2017 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ТзОВ Фінансова компанія Позика укладено договір факторингу № 81/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором від 24.06.2009 року № 0 відступлено до ТзОВ Фінансова компанія Позика.

Таким чином, ТзОВ Фінансова компанія Позика є єдиним власником всіх прав за вищезазначеним кредитним договором.

Заявник зазначає, що станом на 13.05.2020 року виконавчий документ не виконується та перебуває у ТзОВ Фінансова компанія Позика.

Заява обґрунтована приписами ст. 512, 516, 1077 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до наказу господарського суду Миколаївської області від 11.09.2017 року № 46-г про проведення експертизи цінностей документів вирішено провести експертизу цінностей документів (судових справ) за 2009, 2010 та 2011 роки, строк зберігання яких згідно Переліком судових справ і документів, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання (затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 11.12.2010 року № 22), закінчився.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.05.2020 року призначено розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні в судовому засіданні на 04.06.2020 року.

Учасники справи та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені у порядку встановленому ч. 5 ст. 242 ГПК України з додержанням вимог частин 3, 4 ст. 120 ГПК України шляхом направлення на адресу їх місцезнаходження належним чином завірених копій ухвал рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, а також додатково телефонограмою.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ГПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи, що неявка учасників справи та заінтересованих осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності учасників справи та заінтересованих осіб за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 04.06.2020 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.11.2011 року по даній справі № 5016/3129/2011(13/224) позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з фізичної особипідприємця Вахніна Іллі Юрійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк (ідентифікаційний код 09807750) грошові кошти в загальній сумі 316 766 доларів США 94 цента, що еквівалентно 2 525 012 грн. 63 коп., з яких:

- 174 999 доларів США 92 центи, що еквівалентно 1 395 361 (один мільйон триста дев`яносто п`ять тисяч триста шістдесят одна) грн. 86 коп., основний борг за кредитом;

- 120 390 доларів США 25 центів, що еквівалентно 959 654 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 76 коп., заборгованість по оплаті процентів за користуванні кредитними коштами;

- 21 376 доларів 77 центів, що еквівалентно 170 398 (сто сімдесят тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 51 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, а також

- грошові кошти на погашення витрат на оплату державного мита в сумі 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят ) грн. 12 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 (двісті тридцять шість) грн.

Як вбачається зі змісту судового рішення по даній справі підставою позову зазначено невиконання відповідачем ФОП Вахніним І. Ю. взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, процентів, пені тощо за кредитним договором від 24.06.2008 року № 0, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ФОП Вахніним І. Ю.

Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 12.12.2011 року.

На виконання вищевказаного судового рішення судом 13.12.2011 року видано відповідний наказ.

Наказ було пред`явлено для примусового виконання.

14.09.2017 року заступником начальника відділу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ УкрСиббанк на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення (ВП № 44937250) (арк. 148).

Відповідна відмітка про завершення виконавчого провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" зроблена і на самому наказі суду (арк. 123 на звороті).

Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вказано вище, 19.05.2020 року до господарського суду Миколаївської області надійшла заява про заміну сторони її правонаступником.

Судом встановлено наступне.

06.07.2017 року між ПАТ УкрСиббанк (клієнт) в особі заступника директора з питань простроченої заборгованості ОСОБА_2 та ТзОВ Фінансова компанія Фінактив (фактор) в особі директора Копелець Валерія Васильовича укладено договір факторингу № 81 (арк. 124-127).

До договору складено Додатки № 1, 2, 3, 4, 5, 6, якими затверджено форми "Реєстру боржників, Акту приймання-передачі Права вимоги, надання інформації відповідно до Реєстру заборгованості Боржників в електронній формі, Акту приймання-передачі документації, Повідомлення про відступлення, довіреності, форму довідки для цетнру надання послуг УДАІ (арк. 128-131).

Договір з додатками підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Відповідно до п. 12.3 Договору № 81 цей договір набуває чинності з дати укладення та діє до повного виконання сторонами всіх їх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 1 Договору № 81 терміни, що використовуються в цьому договорі:

- заборгованість - будь-які грошові зобов`язання боржників перед клієнтом за первинними договорами, права вимоги за якими відступаються за цим договором. Розмір заборгованості в кожному окремому випадку розраховується клієнтом станом на дату підписання реєстру боржників.

- права вимоги права грошової вимоги клієнта до боржника щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів і підтверджена документацією.

- реєстр боржників погоджена сторонами форма реєстру боржників з переліком їх особистих даних, розміру заборгованості кожного з боржників. Форма реєстру боржників наведена в додатку № 1.1. до цього договору.

- сума прав вимог загальна сума права вимоги, що відступаються за договором, яка розраховується шляхом додавання всіх сум заборгованостей боржників.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 81 за цим договором клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору № 81 права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді.

Відповідно до п. 2.5 Договору № 81 одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, якими забезпечуються зобов`язання за первинними договорами.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 81 сума фінансування, що надається фактором клієнту від відступлення прав вимог, складає 0,3 % (нуль цілих та три десятих відсотка) від суми прав вимог, визначеної в реєстрі боржників. Для розрахунку суми фінансування заборгованості за правом вимоги, що виражена в іноземній валюті, перераховується за курсом НБУ гривні щодо іноземних валют.

Відповідно до п. 3.2 Договору № 81 фактор зобов`язується сплатити клієнту суму фінансування у розмірі, вказаному у п. 3.1 цього договору, одним платежем в дату підписання сторонами реєстру боржників.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 81 право власності на права вимоги вважається таким, що перейшло від клієнта фактору, та право вимагати від боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених прав вимог у фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі права вимоги (додаток № 1.2.), за умови виконання фактором зобов`язань, передбачених п. 3.2 цього договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 81 після підписання Акту приймання-передачі права вимоги клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами, за якими право вимоги перейшло до фактора. В разі звернення боржників до клієнта з приводу виконання зобов`язань за відступленими факторові правами вимог, клієнт повідомляє про необхідність виконання зобов`язання на користь фактора.

Відповідно до п. 4.5 Договору № 81 фактор може відступити або передати всі або будь-які права та/або зобов`язання за цим договором третім особам, які відповідно до законодавства мають на це право.

Відповідно до абз. 1 п. 4.13 Договору № 81 у разі наявності станом на дату укладення цього договору судових та/або виконавчих проваджень щодо прав вимоги, фактор після переходу права власності на права вимоги зобов`язаний подати до відповідного суду та/або органу державної виконавчої служби заяву про заміну сторони таких проваджень. При цьому, фактор зобов`язаний розпочати дії щодо заміни сторони в судовому та/або виконавчому провадженні не пізніше одного місяця після дати передачі фактору процесуальних документів щодо них. Якщо Фактор не направить документи до суду щодо заміни сторони, він несе ризики негативних наслідків за результатами розгляду спору.

Відповідно до п. 6.5 Договору № 81 сторони підтверджують, що згідно з цим договором після підписання Акту приймання-передачі права вимоги до фактора переходять права вимоги за всіма судовими рішеннями та виконавчими документами, отриманими в межах примусового стягнення заборгованості боржників за первинними договорами. Процесуальні документи судового/виконавчого провадження за їх наявності передаються за окремим актом, підписаним сторонами.

На виконання умов договору № 81 ПАТ УкрСиббанк (клієнт) передав (відступив) ТзОВ Фінансова компанія Фінактив (фактору) Права вимоги, а фактор прийняв Права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором, про що між клієнтом та фактором складено, підписано та скріплено печатками сторін Акт приймання-передачі права вимоги від 06.07.2017 року (арк. 132).

Відповідно до п. 2 Акту Клієнт та Фактор підтверджують, що відступлення Прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання-передачі, як передбачено у пункті 4.1 Договору.

На виконання умов п. 2.2, 3.1, 3.2 договору № 81 між сторонами договору складено Реєстр боржників від 06.07.2017 (арк. 133-134).

Відповідно до Реєстру боржників (арк. 133-134) клієнт ПАТ УкрСиббанк передав, а фактор ТзОВ Фінансова компанія Фінактив прийняв на умовах, визначених договором, наступні Права вимоги, а саме: згідно п. 37 передано Право вимоги до боржника ОСОБА_3 , яке виникло на підставі кредитного договору № НОМЕР_3 , ідентифікаційний код клієнта НОМЕР_1 ; дата видачі кредиту 24.06.2008; сума видачі кредиту 175 000 доларів США, а саме:

- сума простроченого основного боргу 174 999, 92 доларів США, що еквівалентно 4 570 878, 39 грн.

- сума нарахованих процентів 4 934, 02 долари США, що еквівалентно 128 873, 23 грн.

- сума прострочених процентів 420 801, 93 долари США, що еквівалентно 10 991 059, 00 грн.

Загальна сума заборгованості 600 735, 87 долари США, що еквівалентно 15 690 810, 62 грн.

Вартість прав вимоги за кредитним договором визначена сторонами визначена сторонами договору в розмірі 47 072, 43 грн.

На виконання п. 3.1 Договору № 81 ТзОВ «ФК «Фінактив» перераховано на рахунок ПАТ «УкрСиббанк» кошти в сумі 706 608, 80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 232 від 06.07.2017 року (арк. 135).

В подальшому в цей же день 06.07.2017 року між ТзОВ Фінансова компанія Фінактив (клієнт) в особі директора Копелець Валерія Васильовича та ТзОВ Фінансова компанія Позика в особі директора Андреєва Олега Вікторовича укладено договір факторингу № 81/1 (арк. 136-139).

До договору складено Додатки № 1, 2, 3, 4, якими затверджено форми "Реєстру боржників, Акту приймання-передачі Права вимоги, надання інформації відповідно до Реєстру заборгованості Боржників в електронній формі, Акту приймання-передачі документації, Повідомлення про відступлення (арк. 140-142).

Договір зз додатками підписано та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Відповідно до п. 12.3 Договору № 81/1 цей договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами всіх їх зобов`язань за цим договором.

Умови п. 1, п. 2.1, п. 2.2, п. 2.5, п. 3.2, п. 4.1, п. 4.2, п. 4.5, п. 4.13 та п. 6.5 договору факторингу № 81/1 ідентичні вищевказаним умовам договору факторингу № 81.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 81/1 сума фінансування, що надається фактором клієнту під відступлення прав вимоги, складає 714 684, 89 грн.

На виконання умов договору № 81/1 від 06.07.2017 року клієнт ТзОВ Фінансова компанія Фінактив передав (відступив) фактору ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» Права вимоги в обсязі та на умовах, визначених договором, про що між клієнтом та фактором складено, підписано та скріплено печатками сторін Акт приймання-передачі права вимоги від 06.07.2017 року (арк. 143).

Відповідно до п. 2 Акту Клієнт та Фактор підтверджують, що відступлення Прав вимоги набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ними цього Акту приймання-передачі, як передбачено у пункті 4.1 Договору.

На виконання умов п. 2.2, 3.2 договору № 81/1 між сторонами договору складено Реєстр боржників від 06.07.2017 (арк. 144-146).

Відповідно до Реєстру боржників (арк. 144-146) клієнт ТзОВ Фінансова компанія Фінактив передав, а фактор ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» прийняв на умовах, визначених договором, наступні Права вимоги, а саме: згідно п. 37 Реєстру передано Право вимоги до боржника ОСОБА_3 , яке виникло на підставі кредитного договору № НОМЕР_3 , ідентифікаційний код клієнта НОМЕР_1 ; дата видачі кредиту 24.06.2008; сума видачі кредиту 175 000 доларів США, а саме:

- сума простроченого основного боргу 174 999, 92 доларів США, що еквівалентно 4 570 878, 39 грн.

- сума нарахованих процентів 4 934, 02 долари США, що еквівалентно 128 873, 23 грн.

- сума прострочених процентів 420 801, 93 долари США, що еквівалентно 10 991 059, 00 грн.

Загальна сума заборгованості 600 735, 87 долари США, що еквівалентно 15 690 810, 62 грн.

Вартість Прав вимоги за кредитним договором визначена сторонами договору в розмірі 47 543, 16 грн.

На виконання пункту 3.1 Договору № 81/1 ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» перерахувало на рахунок ТзОВ Фінансова компанія Фінактив кошти в сумі 714 684, 89 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ВТ1705636 від 06.07.2017 року (арк. 147).

Джерела права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 52 ГПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 334 ГПК України та ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у випадку вибуття кредитора у зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи з цих норм, зокрема, ч. 1 ст. 512 ЦК України, у випадку заміни кредитора іншою особою - передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) або правонаступництва на стадії виконання судового рішення здійснюється вибуття кредитора.

При цьому фактично така заміна здійснюється поза межами виконавчого провадження, однак для належного вступу особи, яка вважає себе правонаступником кредитора, який вибув із зобов`язання, щодо якого існує рішення суду, яке набрало законної сили і перебуває на стадії примусового виконання, у виконавче провадження, така заміна має відбуватись з урахуванням приписів ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження".

Для того щоб дійти обґрунтованого висновку про належність правонаступництва сторони на стадії виконавчого провадження (та, з урахуванням ч. 5 ст. 334 ГПК України, навіть у випадку до його відкриття), необхідно дослідити обставини як передання кредитором своїх прав правонаступнику, так і набуття їх останнім поза межами виконавчого провадження, зокрема на підставі відповідних правочинів (постанова КГС ВС від 21.10.2019 по справі № 925/902/18).

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 № 905/1976/16; постанова ОП КГС від 17.01.2020 № 916/2286/16).

Право грошової вимоги до боржника може бути відступлене на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст. 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Відповідно до ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.

Висновок щодо розмежування договорів відступлення права вимоги (цесії) та договорів факторингу викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16, в якій Суд зазначив, що під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Цивільний кодекс України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (ст. 515 ЦК України).

Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України).

Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. При цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватись по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю.

Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносини факторингу відсутні, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (ч. 3 ст 656 ЦК України).

Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Плата за договором факторингу може бути у формі різниці між реальною ціною вимоги і ціною, передбаченою в договорі, право вимоги за яким передається.

Згідно з ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ст. 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про банки та банківську діяльність" кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

При цьому Суд резюмував, що факторинг є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Разом з цим, як зазначено у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, є не договором факторингу, а правочином з відступлення права вимоги. Порушення вимог до форми, змісту, суб`єктного складу договору факторингу відповідно до ст. 203 ЦК України зумовлює його недійсність.

Водночас, відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у цій справі.

У суду відсутні відомості щодо недійсності або оспорювання дійсності вищезазначених договорів факторингу від 06.07.2017 року, отже зазначені правочини є правомірними у силу ст. 204 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Для встановлення факту відступлення права вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» суду необхідно встановити факт відступлення права вимоги, а також встановити, які саме права вимоги передаються.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору факторингу № 81 від 06.07.2017 року ПАТ УкрСиббанк (клієнт) передав (відступив) ТзОВ Фінансова компанія Фінактив (фактору) за кредитним договором від 24.06.2008 року права вимоги до ОСОБА_3 щодо суми простроченого основного боргу в розмірі 174 999, 92 доларів США, що еквівалентно 4 570 878, 39 грн.; щодо суми нарахованих процентів в розмірі 4 934, 02 долари США, що еквівалентно 128 873, 23 грн., а також щодо суми прострочених процентів в розмірі 420 801, 93 долари США, що еквівалентно 10 991 059, 00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 81 від 06.07.2017 року.

Того ж дня, 06.07.2017 року на підставі договору факторингу № 81/1 ТзОВ Фінансова компанія Фінактив передав (відступив) фактору ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором від 24.06.2008 року права вимоги до ОСОБА_3 щодо суми простроченого основного боргу в розмірі 174 999, 92 доларів США, що еквівалентно 4 570 878, 39 грн.; щодо суми нарахованих процентів в розмірі 4 934, 02 долари США, що еквівалентно 128 873, 23 грн., а також щодо суми прострочених процентів в розмірі 420 801, 93 долари США, що еквівалентно 10 991 059, 00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 81/1 від 06.07.2017 року.

Як встановлено судом вище, відповідно до п. 2.2 договорів факторингу права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів, та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді.

Відповідно до вищевказаних умов факторингу термін "права вимоги" це права грошової вимоги клієнта до боржника щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникла на підставі первинних договорів і підтверджена документацією.

Включення до умов договору переведення боргу суми боргу, яка випливає з інших правочинів, юридичних фактів або актів законодавства, які не стосуються первісного зобов`язання, не відповідає приписам чинного законодавства (постанова ВС від 14.08.2019 у справі № 925/561/15).

КГС ВС в постанові від 14.08.2019 року по справі № 925/561/15 зазначив: «касаційний суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли юридично правильного висновку про те, що сума судового збору за судовим рішенням не може бути предметом угоди про переведення боргу за договором згідно з положеннями ст. 520 ЦК України та виходячи з тлумачення змісту зобов`язання, про яке йдеться у цій статті, а тому обґрунтовано відмовили в задоволенні заяви позивача про заміну сторони її правонаступником».

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові КГС ВС від 21.10.2019 № 925/902/18.

Як вказано више, рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.11.2011 року по даній справі № 5016/3129/2011(13/224) стягнуто з фізичної особипідприємця Вахніна Іллі Юрійовича, АДРЕСА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, 61005, пр. Московський, 60, м. Харків, ідентифікаційний код 09807750, грошові кошти в загальній сумі 316 766 доларів США 94 цента, що еквівалентно 2 525 012 грн. 63 коп., з яких 174 999 доларів США 92 центи, що еквівалентно 1 395 361 (один мільйон триста дев`яносто п`ять тисяч триста шістдесят одна) грн. 86 коп., основний борг за кредитом; 120 390 доларів США 25 центів, що еквівалентно 959 654 (дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят чотири) грн. 76 коп., заборгованість по оплаті процентів за користуванні кредитними коштами; 21 376 доларів 77 центів, що еквівалентно 170 398 (сто сімдесят тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 51 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, а також грошові кошти на погашення витрат на оплату державного мита в сумі 25 250 (двадцять п`ять тисяч двісті п`ятдесят ) грн. 12 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 (двісті тридцять шість) грн.

Суду не подано доказів передачі кредитором ПАТ "УкрСиббанк" (клієнт за договором факторингу) новому кредитору ТзОВ "ФК "Фінактив" (фактору), а в подальшому від ТзОВ "ФК "Фінактив" (клієнт) до ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» (фактор) прав вимоги щодо стягнення пені. Крім того, витрати на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу не можуть бути предметом договору, за яким передано права вимоги, що виникли на підставі первинних договорів (в спірному випадку на підставі кредитного договору).

За таких обставин, оскільки передача кредитором права вимоги ТзОВ Фінансова компанія Фінактив до боржника ФОП Вахніна Іллі Юрійовича за кредитним договором від 24.06.2008 року відбулась на користь нового кредитора ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» у спосіб, визначений законом, суд дійшов висновку, що заява ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» про заміну стягувача з виконання виконавчого документа у даній справі підлягає задоволенню, але лише щодо права вимоги на стягнення кредитної заборгованості у сумі 174 999 доларів США 92 центи, що еквівалентно 1 395 361 грн. 86 коп. основного боргу за кредитом та 120 390 доларів США 25 центів, що еквівалентно 959 654 грн. 76 коп. заборгованості по оплаті процентів за користуванні кредитними коштами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни стягувача ПАТ "УкрСиббанк" на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика в частині стягнення з ФОП Вахніна Іллі Юрійовича грошових коштів в сумі 174 999 доларів США 92 центи, що еквівалентно 1 395 361 грн. 86 коп., основний борг за кредитом; 120 390 доларів США 25 центів, що еквівалентно 959 654 грн. 76 коп., заборгованість по оплаті процентів за користуванні кредитними коштами.

Керуючись ст. 233-235, 254-255, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика про заміну сторони у виконавчому провадженні (вх. № 6105/20 від 19.05.2020 року) задовольнити частково.

2. Замінити сторону (стягувача) з виконання виконавчого документа, виданого Господарським судом Миколаївської області у справі № 5016/3129/2011(13/224), Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк () його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Позика, вул. Маршала Якубовського, 2, м. Київ, 03191 () в частині стягнення з ФОП Вахніна Іллі Юрійовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів в сумі 174 999 доларів США 92 центи, що еквівалентно 1 395 361 грн. 86 коп., основний борг за кредитом; 120 390 доларів США 25 центів, що еквівалентно 959 654 грн. 76 коп., заборгованість по оплаті процентів за користуванні кредитними коштами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 ГПК України з урахуванням пункту 4 Розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.06.2020 року

Суддя Е.М. Олейняш