СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Справа № 922/600/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Пронози А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" (вх.№1198 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 06.04.2020, постановлену суддею Міньковським С.В. у приміщенні господарського суду Харківської області 06.04.2020 о 10:28 год. (ухвалу підписано 09.04.2020) у справі №922/600/20

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Афаліна", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012", м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012", а також вчинено інші процесуальні дії, зокрема, визнано розмір вимог ініціюючого кредитора ТОВ "Афаліна" в сумі 203379,57 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича, попереднє засідання господарського суду призначено на 28.05.2020.

Суд першої інстанції зазначив, що боржником протягом більш ніж трьох місяців не задоволено безспірні вимоги кредитора на суму 203379,57 грн, із загальної суми заборгованості ТОВ "Автомобіліст 2012" перед ТОВ "Афаліна" у розмірі 638000,00 грн та 9570,00 грн судового збору, що підтверджено рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/3142/18 від 04.02.2019, яке набрало законної сили і на виконання якого був виданий наказ № 922/3142/18 від 05.04.2019. Суд вказав, що перелік доказів, які підтверджують обставини неплатоспроможності ТОВ "Автомобіліст 2012" виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором підтверджуються вжитими заходами щодо примусового стягнення (виконання судового рішення); щодо твердження представника боржника, що станом на 02.04.2020 на р/рахунку АТ КБ "Приватбанк", на який накладений арешт приватним виконавцем, містяться грошові кошти у сумі 204000,00 грн, достатній для погашення боргу перед кредитором ТОВ "Афаліна" у повному обсязі, суд зазначив, що відсутні правові підстави для закриття виконавчого провадження в разі наявності грошових коштів на р/р боржника, які перераховані іншою особою в погашення заборгованості перед кредитором; на час розгляду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012" залишок боргу 203379,57 грн не погашено; також у Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Харківського окружного адміністративного суду 05.03.2020 у справі №520/1408/2020, відповідно до якого був задоволений позов Головного управління ДПС у Харківській області до ТОВ "Автомобіліст 2012" про стягнення податкового боргу до бюджету України у розмірі 26048,32 грн. в рахунок погашення податкового боргу з усіх відкритих розрахункових рахунків; також боржник не надав суду актуальні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про наявне (або відсутнє) у боржника майно, інших зобов`язань. На думку суду першої інстанції, вищенаведене підтверджує, що боржник неспроможний виконати після настання встановленого строку грошове зобов`язання перед ТОВ "Афаліна" та іншими кредиторами.

Боржник, ТОВ "Автомобіліст 2012", з ухвалою не погодився, у межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для повторного вирішення питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство боржника зі стадії підготовчого засідання по цій справі; здійснити розподіл судових витрат.

Апелянт зазначає, що в ході примусового виконання наказу господарського суду від 05.04.2019 щодо стягнення грошового боргу на користь кредитора, останньому було перераховано 444190,43 грн., що становить майже дві третини всіх вимог - така обставина, на думку апелянта, свідчить про фактичне здійснення господарської діяльності боржником та надходження коштів на його рахунки; податковий борг згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду 05.03.2020 боржником сплачено добровільно та в повному обсязі; розмір суми грошових коштів на рахунку боржника дозволяє примусово виконати рішення суду в повному обсязі, однак через протиправну бездіяльність приватного виконавця, який заздалегідь був обізнаний про вчинення боржником дій, спрямованих на погашення заборгованості, внесені на рахунок боржника кошти не зараховуються на рахунки приватного виконавця для подальшого розподілу та направлення їх стягувачу; з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржника приватний виконавець зобов`язаний зупинити виконавче провадження, що унеможливить зарахування ним коштів з рахунку боржника на свій рахунок для подальшого розподілу та направлення їх стягувачу. Вищевикладені обставини, на думку апелянта, свідчать про передчасність постановлення оскаржуваної ухвали. Також заявник скарги посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме, зазначає, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з запровадженням карантину та постановив оскаржувану ухвалу в судовому засіданні 06.04.2020 в умовах відсутності представника боржника.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 02.06.2020. Встановлено учасникам справи строк до 28.05.2020 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо.

01.06.2020 ТОВ "Афаліна" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про безпідставність посилань скаржника на недоведеність ініціюючим кредитором наявності в боржника ознак неплатоспроможності, що є підставою для порушення відповідного провадження про банкрутство, вказує, що реального погашення боргу не відбулося, ТОВ "Автомобіліст 2012" не проводило зарахування коштів на рахунки ТОВ "Афаліна" та не вносило кошти в касу підприємства; боржник не подав суду докази на підтвердження наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, не спростував наявність заборгованості перед ініціюючим кредитором, не надав доказів на підтвердження відсутності обставин неплатоспроможності або загрози неплатоспроможності, зокрема, бухгалтерської чи фінансової звітності, які б давали можливість встановити наявність майнових активів тощо. На думку ТОВ "Афаліна", в результаті проведення процедури розпорядження майном лише буде забезпечено виявлення та збереження майна боржника, а за умови відсутності ознак подальшої неплатоспроможності за результатами підсумкового засідання буде прийнято рішення про закриття провадження у справі про банкрутство, таким чином, боржник не зазнає будь-яких майнових та немайнових втрат, в той же час, будуть захищені права всіх можливих кредиторів ТОВ "Автомобіліст 2012". ТОВ "Афаліна" просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Також даний учасник справи просить поновити процесуальний строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу, посилаючись на п.4 розділу Х ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення п.4 розділу Х ГПК України строк на подачу відзиву ТОВ "Афаліна" не пропущено, отже, вказаний відзив приймається судом до розгляду.

28.05.2020 (тобто в межах встановленого судом строку) арбітражний керуючий Терещенко О.В. направив поштою відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про наявність ознак стійкої неплатоспроможності ТОВ "Автомобіліст 2012" та про те, що, на його думку, місцевий господарський суд правомірно відкрив провадження у справі про банкрутство. До відзиву додано копію податкової декларації боржника за перший квартал 2020 року.

01.06.2020 апелянт надав для долучення до матеріалів справи інформацію про виконавче провадження, відповідно до якої 15.05.2020 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення господарського суду Харківської області у справі №922/3142/18. В обґрунтування неможливості надати вказаний доказ раніше апелянт зазначає, що вказана постанова винесена 15.05.2020 - тобто після постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали та після подання апеляційної скарги, у зв`язку з чим у апелянта не було об`єктивної можливості долучити до скарги вказаний доказ.

У судовому засіданні 02.06.2020 представники ТОВ "Автомобіліст 2012", ТОВ "Афаліна", а також розпорядник майна боржника, арбітражний керуючий Терещенко О.В., підтримали викладену ними письмово правову позицію.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого ст.273 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники учасників справи погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.02.2019 у справі №922/3142/18 позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Автомобіліст 2012" на користь ТОВ "Афаліна" заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 11/06 від 11.06.2018 року у розмірі 638000,00 грн. та 9570,00 грн. судового збору. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі №922/3142/18 вказане рішення залишено без змін.

05.04.2019 на виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/3142/18 видано відповідний наказ.

05.04.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 58822949) на виконання наказу господарського суду Харківської області № 922/3142/18 виданого 05.04.2019, також постанови від цієї ж дати про арешт коштів та майна боржника.

Листом від 27.02.2020 за №508/01-29 приватним виконавцем було повідомлено кредитора ТОВ "Афаліна" про те, що станом на 27.02.2020 у боржника ТОВ "Автомобіліст 2012" відсутні грошові кошти в обсязі, необхідному для покриття заборгованості перед кредитором. В ході здійснення виконавчих дій з боржника на користь кредитора було стягнуто грошові кошти у розмірі 444190,43 грн. Залишок несплаченої заборгованості боржника перед кредитором складає 203379,57 грн. У боржника в ході проведення виконавчих дій не було виявлено рухомого та нерухомого майна, транспортних засобів та грошових коштів, на яке можливо було звернути стягнення для виконання судового рішення (про відповідні обставини зазначено також у довідці державного виконавця від 17.03.2020, а.с.76).

27.02.2020 ТОВ "Афаліна" звернулося до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012" у порядку ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства на тій підставі, що боржником протягом більш ніж трьох місяців не задоволено безспірні вимоги кредитора на суму 203379,57 грн, із загальної суми заборгованості ТОВ "Автомобіліст 2012" перед ТОВ "Афаліна" у розмірі 638000,00 грн. та 9570,00 грн. судового збору, що підтверджено рішенням господарського суду у справі № 922/3142/18 від 04.02.2019, яке набрало законної сили.

Матеріали справи не містять доказів того, що боржником оскаржувались дії приватного виконавця з примусового виконання наказу господарського суду у справі №922/3142/18, виданого 05.04.2019.

Ухвалою від 03.03.2020 судом було прийнято заяву ТОВ "Афаліна" про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012" до розгляду, призначено проведення підготовчого засідання на 17.03.2020.

В судовому засіданні 17.03.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви ТОВ "Афаліна" на 06.04.2020.

Боржник просив суд відмовити ТОВ "Афаліна" у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012", посилаючись на те, що станом на 02.04.2020 на р/рахунку АТ КБ "Приватбанк", на який накладений арешт приватним виконавцем, були наявні грошові кошти у розмірі 204000,00 грн., які, згідно з наданою боржником копією виписки АТ КБ "Приватбанк" від 02.04.2020, були 16.03.2020 перераховані на р/р НОМЕР_1 боржника фізичною особою ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Автомобіліст 2012", а також вчинено інші процесуальні дії, зокрема, визнано розмір вимог ініціюючого кредитора ТОВ "Афаліна" в сумі 203379,57 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Терещенка Олександра Васильовича, попереднє засідання господарського суду призначено на 28.05.2020.

Колегія суддів зазначає, що правомірність призначення розпорядника майна учасниками справи не заперечується. Як вбачається з апеляційної скарги ТОВ "Автомобіліст 2012" на ухвалу від 06.04.2020, боржник не погоджується саме з відкриттям провадження у справі про банкрутство. Тому в частині призначення розпорядника майна оскаржувана ухвала не переглядається в даному апеляційному провадженні.

Надаючи оцінку аргументам оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду у відповідності до підпункту б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України - з урахуванням меж апеляційного перегляду, визначених ст.269 ГПК України - колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції слід погодитися з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, неплатоспроможність - це неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

За приписами цієї статті грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Кодексу, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 5 ст. 39 Кодексу, за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про:

відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Частиною 6 Кодексу встановлено, що господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, як вбачається зі змісту вказаної норми, законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд не відкриває провадження у справі про банкрутство, а відмовляє у його відкритті.

Щодо першої підстави - як вбачається з матеріалів справи, встановлено господарським судом та не заперечується учасниками справи, в тому числі, апелянтом, спір про право між сторонами на момент постановлення оскаржуваної ухвали та її апеляційного перегляду відсутній - оскільки заборгованість у сумі 638000,00 грн. (несплачений залишок якої станом на момент звернення ініціюючого кредитора ТОВ "Афаліна" до господарського суду з заявою в даній справі про банкрутство складав 203379,57 грн.) стягувалася з боржника на користь кредитора у виконавчому провадженні згідно з наказом, виданим на виконання рішення суду, що набрало законної сили, при цьому матеріали справи не містять доказів оскарження боржником дій приватного виконавця.

Щодо другої підстави, вказаної у ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно, при наданні оцінки наданим учасниками справи доказам з метою встановлення обставин, у даному випадку - щодо задоволення або не задоволення вимог кредитора боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду, суд застосовує приписи норм ГПК України, які стосуються доказів та їх оцінки судом.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як уже зазначалося, рішенням господарського суду Харківської області від 04.02.2019 у справі №922/3142/18, на виконання якого було видано наказ від 05.04.2019 та здійснювалося виконавче провадження №58822949, було стягнуто з ТОВ "Автомобіліст 2012" на користь ТОВ "Афаліна" заборгованість за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 11/06 від 11.06.2018 року у розмірі 638000,00 грн. та 9570,00 грн. судового збору.

Доказів зміни способу та порядку виконання рішення матеріали справи не містять.

За таких обставин, на думку колегії суддів, єдиним належним і допустимим доказом на підтвердження тієї обставини, що вимоги кредитора, які погашалися в ході відповідного виконавчого провадження, задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду, може бути лише доказ перерахування з рахунку боржника, ТОВ "Автомобіліст 2012", на користь кредитора, ТОВ "Афаліна", коштів у розмірі 203379,57 грн. (залишок суми, стягнутої згідно з рішенням суду, що залишався несплаченим станом на момент звернення кредитора з заявою в даній справі про банкрутство) у термін до 06.04.2020 - тобто до дати проведення підготовчого засідання суду.

За твердженням боржника в ході апеляційного провадження, вимоги ініціюючого кредитора, ТОВ "Афаліна", було фактично задоволено до підготовчого засідання 06.04.2020, а саме - 16.03.2020, шляхом перерахування на рахунок боржника фізичною особою ОСОБА_1 коштів у сумі 204000,00 грн., що перевищує розмір залишку заборгованості ТОВ "Автомобіліст 2012" перед ініціюючим кредитором.

Апелянт зазначав, що розмір суми грошових коштів на рахунку боржника дозволяє примусово виконати рішення суду в повному обсязі, однак через протиправну бездіяльність приватного виконавця, який заздалегідь був обізнаний про вчинення боржником дій, спрямованих на погашення заборгованості, внесені на рахунок боржника кошти не зараховуються на рахунки приватного виконавця для подальшого розподілу та направлення їх стягувачу, і з посиланням на вказані обставини стверджував, що оскільки сам боржник жодним чином не міг вплинути на дії приватного виконавця та запобігти зволіканню із погашенням заборгованості перед ініціюючим кредитором, і що вказана сума, яка знаходилася на арештованому рахунку боржника, не могла бути в жодному випадку спрямована на інші цілі крім погашення заборгованості перед ТОВ "Афаліна" - то суд мав дійти висновку, що відповідна заборгованість станом на 06.04.2020 була фактично погашена.

Разом з тим, як вбачається з вищенаведених положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, законодавець не пов`язує встановлення обставин щодо погашення заборгованості із наявністю або відсутністю вини боржника у невчиненні такої дії до дати проведення підготовчого засідання, із правомірністю або неправомірністю дій державного виконавця тощо.

Натомість для застосування вказаної норми має значення лише сам факт погашення заборгованості до підготовчого засідання, що, як було встановлено вище, в даному випадку повинен підтверджуватися виключно доказами, що свідчать про повне фактичне виконання судового рішення у справі №922/3142/18 (а не про саму лише можливість здійснити таке виконання в майбутньому).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі № 910/7819/18, в якій зазначив, що ініціюючий кредитор звернувся до суду із заявою про порушення даної справи про банкрутство на підставі відповідного судового рішення, яке на час винесення оскаржуваної ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство не було виконаним, за таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що ініціюючим кредитором доведено існування ознак неплатоспроможності боржника та обґрунтовано наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство (у вказаній постанові Верховний Суд посилається на ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки справа розглядалася судом першої інстанції до набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства, разом з тим, зазначена норма також містила положення про те, що суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду).

Як вбачається з матеріалів даної справи №922/600/20, боржником не було надано суду першої та апеляційної інстанції доказів погашення заборгованості перед ініціюючим кредитором до підготовчого засідання.

Із наданої боржником 01.06.2020 до суду апеляційної інстанції інформації про виконавче провадження № 58822949 вбачається, що вказане виконавче провадження було закінчено в порядку 9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення) 15.05.2020 - тобто після постановлення місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали від 06.04.2020 у підготовчому засіданні.

На думку колегії суддів, зазначене додатково підтверджує ту обставину, що вимоги ініціюючого кредитора не були задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, у місцевого господарського суду були відсутні фактичні та процесуальні підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, вичерпний перелік яких визначено ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Апелянт стверджує про порушення господарським судом вимог ч. 1 - 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, у відповідності до яких перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом; неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання; у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи; якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Разом з тим, ТОВ "Автомобіліст 2012" не надано доказів того, що місцевий господарський суд не здійснив вищевказаних процесуальних дій або здійснив їх неналежним чином.

Окрім того, апелянтом у скарзі не обґрунтовано, яку дію, на його думку, мав вчинити господарський суд з урахуванням вимог ч.5, 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, ним не доведено наявності передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження у справі.

В апеляційній скарзі заявник вказує, що податковий борг, визначений у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі №520/1408/2020, у розмірі 26048,32 грн., був сплачений боржником добровільно і в повному обсязі.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи та зазначено в оскаржуваній ухвалі, на виконання приписів ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та ухвали господарського суду від 03.03.2020 боржник надав суду довідку Головного управління ДПС від 31.03.2020 за № 12513/10/20-40-57-08-19, згідно з якою станом на 31.03.2020 у ТОВ "Автомобіліст 2012" немає податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Щодо рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі №520/1408/2020, то, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, воно набрало законної сили 07.04.2020. За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованим посилання суду в ухвалі від 06.04.2020 на вказане рішення як на доказ неплатоспроможності боржника, оскільки станом на дату постановлення вказаної ухвали воно ще не набрало законної сили.

Разом з тим, на думку колегії суддів, відповідне не призвело до прийняття неправильного рішення, оскільки, як було встановлено вище, фактичні та правові підстави для відмови у відкритті провадження в даній справі у суду першої інстанції були відсутні.

В апеляційній скарзі ТОВ "Автомобіліст 2012" також посилається на те, що місцевий господарський суд постановив оскаржувану ухвалу без участі представника боржника, який просив відкласти розгляд справи з огляду на запровадження в Україні карантину.

Стосовно вказаних тверджень, колегія суддів зазначає, що згідно з п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 90, 91) та не заперечується боржником, ТОВ "Автомобіліст 2012" було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання 06.04.2020, при цьому, явка представника боржника не визнавалася обов`язковою.

Згідно з ч.1 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства, неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Щодо відмови суду у клопотанні боржника про відкладення розгляду справи, мотивованої запровадженням в Україні карантину, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи з даних підстав є правом суду і жодною нормою процесуального законодавства (зі змінами, внесеними у зв`язку з карантином) не передбачено безумовного обов`язку суду відкладати розгляд справ до закінчення періоду карантину.

У постанові від 29.04.2020 у справі №910/6097/17 Верховний Суд зазначив, що відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів - на що вказано Верховним Судом у постановах від 28.04.2020 у справі № 910/10553/18, від 29.04.2020 у справі №910/6097/17, від 05.05.2020 у справі №910/3880/19, від 05.05.2020 у справі №909/2323/19, в яких судом касаційної інстанції було відмовлено в задоволенні клопотань учасників справи про відкладення її розгляду, що були мотивовані лише запровадженням в Україні карантину.

Тому посилання заявника на відмову суду першої інстанції в задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що провадження в даній справі про банкрутство відкрито місцевим господарським судом правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства, факту порушення яких апелянтом не доведено.

Отже, в ході апеляційного провадження скаржником не спростовано висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду, у зв`язку з чим вказана ухвала підлягає залишенню без змін.

За результатами апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду (в оскаржуваній частині) колегією суддів не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобіліст 2012" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 06.04.2020 у справі №922/600/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.06.2020

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна