УХВАЛА

м. Київ

09.06.2020Справа № 910/7891/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІФІЯ" про забезпечення позову до подання позовної заяви,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЕРІФІЯ" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд", а саме: гараж № 38 в підземній автостоянці секція "Б" загальною площею 15,6 м2 (реєстраційний номер нерухомого майна 00) та гараж № 37 в підземній автостоянці секція "Б" загальною площею 16 м2 (реєстраційний номер нерухомого майна 00), розташовані у місті Києві по вулиці Старонаводницькій, 13, секція Б, а також квартиру загальною площею 256 м2 (реєстраційний номер нерухомого майна 00), що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Старонаводницька, будинок 13-А, квартира 40 .

В обґрунтування вказаної заяви Товариство посилалося на те, що на виконання умов укладеного між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" попереднього договору від 26 березня 2020 року заявник перерахував вказаній юридичній особі грошові кошти у розмірі 2 795 520,00 коп. в якості підтвердження його дійсних намірів наступного укладення між даними сторонами договору купівлі-продажу квартири. Проте після підписання між цими контрагентами 5 травня 2020 року основного договору купівлі-продажу товариство з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" в порушення взятих на себе зобов`язань не повернуло заявнику грошове забезпечення в сумі 2 795 520,00 коп., а також вчасно не зареєструвало відповідну податкову накладну на загальну суму ПДВ у розмірі 5 331 727,83 грн., заборгувавши таким чином Товариству 8 127 247,83 грн.

У той же час заявник посилався на те, що, на його думку, існує реальна загроза утруднення чи повної неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог з огляду на можливість реалізації товариством з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" належного йому нерухомого майна, у тому числі за заниженою вартістю. На підтвердження наведених обставин заявником було надано суду копію укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" та товариство з обмеженою відповідальністю "ІТ Компані" договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 2 червня 2020 року, за яким останньому за ціною 62 094,13 коп. було відчужено належне боржнику нерухоме майно - громадський будинок, приміщення № 1-5 (група приміщень № 2) загальною площею 110,7 м2, що знаходиться у місті Києві по вулиці Деревлянській (Якіра), 13-Б. Крім того, заявник посилався на те, що з метою уникнення відповідальності за неналежне виконання взятих на себе договірних зобов`язань товариством з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" вчиняються дії, направлені на зміну реєстраційних даних боржника щодо адреси його місцезнаходження та керівника, що, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову.

Крім того, у своїй заяві Товариство просило суд здійснювати її розгляд за участі представника заявника.

Згідно з частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 цієї статті Кодексу встановлено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Однак, враховуючи достатність наданих Товариством пояснень та доказів для розгляду цієї заяви по суті за наявними у ній матеріалами, суд дійшов висновку про її розгляд на підставі частини 1 статті 140 ГПК України без повідомлення заявника.

Розглянувши заяву Товариства про забезпечення позову, суд встановив відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Обґрунтовуючи подану заяву, Товариство посилалося на те, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно боржника унеможливить виконання судового рішення в разі задоволення його позову.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту поданої Товариством заяви вбачається, що останнє має намір звернутися до господарського суду з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" грошових коштів у загальному розмірі 8 127 247,83 грн.

При вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника про необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника про забезпечення позову, а також наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому, відповідний обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Однак у порушення вищенаведених норм заявником не було доведено належними і допустимими доказами наявності правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд", як не доведено і наявності зв`язку між запропонованим Товариством заходом забезпечення позову і предметом майбутньої позовної вимоги - стягнення з боржника грошових коштів у сумі 8 127 247,83 грн.

Слід зазначити, що будь-яких вимог про накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" в межах ціни вищенаведеного позову подана Товариством заява про забезпечення позову не містить. Так само відсутні у даній заяві й докази відсутності на банківських рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" грошових коштів, необхідних та достатніх для погашення спірної суми заборгованості перед заявником.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім того, з системного аналізу вищенаведених нормативних приписів вбачається, що заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, вимагаючи накладення арешту на нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд", заявником не було в установленому законом порядку доведено співрозмірності запропонованих ним заходів забезпечення позову із його позовними вимогами, оскільки у матеріалах заяви Товариства відсутні будь-які докази на підтвердження вартості нерухомого майна, на яке заявник просив накласти арешт.

Посилання в заяві на зміну керівника та адреси місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд" не може свідчити про існування реальної загрози того, що невжиття запропонованих заявником заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду, оскільки зміна цих реєстраційних даних безпосередньо не впливає на майновий стан суб`єкта господарювання.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без відповідного обґрунтування необхідності вжиття запропонованого ним конкретного заходу забезпечення позову не може бути підставою для задоволення його заяви.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення вимог Товариства, які останнє має намір пред`явити до товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Буд".

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Разом із тим, суд звертає увагу заявника на те, що відмова в задоволенні даної заяви не позбавляє останнього права та можливості повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову передбаченим законом шляхом з наданням належних обґрунтувань необхідності вжиття таких заходів та доказів на їх підтвердження.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРІФІЯ" про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 9 червня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко