ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" червня 2020 р. Справа№ 910/13417/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Сітайло Л.Г.
суддів: Пашкіної С.А.
Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.
за участю представників сторін
від позивача не з`явився
від відповідача не з`явився
від третьої особи не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1
на рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 (повний текст складено 23.12.2019)
у справі №910/13417/19 (суддя Князьков В.В.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю МИТЬ
про зобов`язання повернути майно, -

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання повернути Військовій частині НОМЕР_1 , до місця постійної дислокації, автомобільне базове шасі ЗІЛ-131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 , в комплектності та в стані не гіршому від того, в якому він був отриманий.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з відновлення техніки на безоплатній основі № 66 від 26.05.2015, в частині виконання зобов`язань - повернення Військовій частині НОМЕР_1 до місця постійної дислокації автомобільного базового шасі ЗІЛ-131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 .
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №910/13417/19 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути Військовій частині НОМЕР_1 до місця постійної дислокації автомобільне базове шасі ЗІЛ -131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 в комплектності та стані не гіршому ніж той в якому він був отриманий. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
При ухваленні зазначеного рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не надав доказів належного виконання своїх зобов`язань щодо повернення позивачу майна отриманого для надання послуг з відновлення працездатного стану (ремонту) та не спростував заявлених позовних вимог в цій частині, в зв`язку з чим відповідачем порушено положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив умови п. 5.6. договору, не отримавши письмової згоди позивача (замовника), залучив співвиконавця Товариство з обмеженою відповідальністю Мить.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції помилково, без з`ясування приналежності спірного майна військової частини НОМЕР_1 зроблено висновок про порушені права позивача, які підлягають захисту права власності, закріпленого в частині 2 статті 386 Цивільного кодексу України. Також, апелянт зазначає, що укладений договір про надання послуг з відновлення техніки на безоплатній основі є нікчемним та таким, що суперечить вимогам Закону.
Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 по справі №910/13417/19 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Пашкіна С.А., Буравльов С.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 18.03.2020.
03 березня 2020 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
18 березня 2020 року, на електронну адресу суду, від ІНФОРМАЦІЯ_1 (апелянт) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 розгляд справи відкладено на 22.04.2020.
21 квітня 2020 року, на електронну адресу суду, від через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2020 апеляційний господарський суд, беручи до уваги, постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19, а також зважаючи на обмежувані заходи та заборону міжміського пасажирського сполучення з 18.03.2020 року, призначив розгляд справи на 20.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 розгляд справи №910/13417/19 призначено на 10.06.2020.
10 червня 2020 року, на електронну адресу суду, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
В судове засідання 10.06.2020 представники не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін.
Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне.
26 травня 2015 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та ІНФОРМАЦІЯ_3 (виконавець) укладено договір про надання послуг з відновлення техніки на безоплатній основі за № 66 (далі Договір).
Відповідно до умов Договору виконавець зобов`язався безоплатно надати послуги з відновлення працездатного стану (ремонту) автомобільного базового шасі ЗІЛ 131 (далі виріб) в кількості 5 (п`яти) одиниць: 1978 року випуску, шасі № НОМЕР_3 ; 1976 року випуску, шасі № НОМЕР_4 ; 1975 року випуску, шасі № НОМЕР_5 ; 1978 року випуску, шасі № НОМЕР_6 ; 1978 року випуску, шасі № НОМЕР_7 , а замовник зобов`язався прийняти ці послуги на умовах та у порядку визначеному цим договором.
Згідно з п. 1.2. Договору послуги надаються безоплатно виконавцем на вироби в кількості п`яти одиниць та включають: визначення обсягу робіт з відновлення працездатного стану виробу; проведення відновлення працездатного стану (ремонту) кожного виробу; безоплатна організація проведення повного технічного огляду кожного виробу спеціалізованою організацією, яка має відповідні дозвільні документи.
Відповідно п. 1.3. Договору вироби, вузли, блоки, агрегати та комплектуючі, які входять до комплекту кожного виробу й отримані виконавцем для їх відновлення, є військовим майном та власністю держави. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність, визначену законодавством України за передане йому військове майно до моменту передачі його замовнику.
За умовами пунктів 3.1. 3.3. Договору послуги за цим договором виконавцем надаються замовнику безоплатно. Відновлення (ремонт) кожного виробу проводиться виконавцем за власні кошти за власним бажанням. Виконавець безоплатно зберігає на своїй території військове майно (вироби) передане за цим договором, на протязі всього часу надання послуг (у тому числі після проведення відновлення) до моменту його прийняття замовником з оформленням відповідних документів, що передбачені цим договором.
Всі витрати, які виникають під час відновлення (ремонту) кожного виробу (у тому числі випробування, заправлення мастильними матеріалами, зберігання тощо) на добровільній основі несе виконавець, а відшкодування витрат не може бути пред`явлено замовнику. Фінансові зобов`язання зі сторони замовника не виникають. Сторони домовилися, що замовник не зобов`язується відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору, та понесені виконавцем. Сторони домовилися, що замовник не зобов`язується відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати у випадках, коли неможливість виконати договір виникне з вини замовника або внаслідок дії непереборної сили (п. 4.1. 4.4. Договору).
Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що замовник для проведення відновлення (ремонту) за договором військової техніки, передає виконавцю п`ять виробів, вказаних у п. 1.1. договору. Термін надання послуг не більше трьох місяців (90 календарних днів) від дати приймання-передачі виробу.
Відповідно до п. 5.3. Договору передавання кожного виробу від замовника до виконавця здійснюється за актом прийому-передачі технічного засобу силами та засобами виконавця з дотриманням діючих правил безпеки. Переміщення до місця виконання робіт та у зворотному напрямку здійснюється за рахунок виконавця. Виконавець бере на себе зобов`язання відшкодувати повну вартість переданого йому за договором кожного виробу, у разі його пошкодження чи втрати. Виріб, який надійшов від замовника, тимчасово обліковується у виконавця на позабалансовому рахунку.
Згідно з п. 5.8. Договору приймання-передача наданих послуг здійснюється представниками сторін з підписанням акту приймання наданих послуг. Виконавець оформляє акт приймання наданих послуг та надає його замовнику, підписання акту підтверджує відповідність наданих виконавцем послуг умовам договору. У разі наявності у представників замовника зауважень стосовно якості наданих послуг, виконавець зобов`язується в найкоротший строк виконати послуги (роботи), направлені на усунення причин зауважень.
Після підписання сторонами акту приймання наданих послуг, виконавець зобов`язується в п`ятиденний термін доставити виріб до місцезнаходження замовника силами та засобами виконавця з дотриманням діючих правил безпеки. Після доставки виробу сторонами підписується акт приймання-передачі виробу (п. 5.11. договору).
Пунктом 6.2. Договору сторони погодили, зокрема, що виконавець має право залучати до надання послуг співвиконавців за письмовою згодою замовника за власний рахунок, що не тягне обов`язку замовником відшкодувати йому витрати на оплату наданих співвиконавцями послуг, виконаних робіт; достроково провести відновлення (ремонт) кожного виробу. Виконавець зобов`язаний повернути замовнику за його першою вимогою виріб в комплектності та стані, не гіршому ніж той, в якому він був отриманий виконавцем.
Згідно з п. 7.1. Договору сторони беруть на себе зобов`язання неухильно виконувати всі умови цього договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством та цим договором. Закінчення строків договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, які мали місце під час дії договору.
Відповідно до п. 10.1. Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.08.2015.
Додатковою угодою № 1 від 31.08.2015 до договору про надання послуг з відновлення техніки на безоплатній основі сторони змінили п. 10.1. договору та встановили строк дії договору до 30.09.2016.
Відповідно до актів передання-прийняття дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 04.08.2015, позивачем передано, а відповідачем прийнято для відновлення (ремонту) дві одиниці техніки: автомобільне базове шасі ЗІЛ 131 №226709, двигун № 243692 та автомобільне базове шасі ЗІЛ -131 №312946, двигун № 717669.
Місцевим господарським судом встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою виконати умови договору, в частині повернення з ремонту автомобільного базового шасі ЗІЛ - 131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 .
Листом № 1366 від 02.04.2019 відповідач повідомив позивача, що автомобільне базове шасі ЗІЛ - 131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 , передано для проведення ремонтних робіт Товариству з обмеженою відповідальністю Мить, після вирішення питання по оплаті між підприємством та Васильківською районною державною адміністрацією, відремонтоване базове шасі буде повернуто позивачу Васильківським обласним районним військовим комісаріатом.
Обґрунтовуючи позовні вимоги Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що 05.02.2016, на виконання умов договору, ІНФОРМАЦІЯ_3 за Актом приймання № 2 передано позивачу з ремонту лише одну одиницю техніки, а саме: автомобільне базове шасі ЗІЛ 131 №226709, двигун № НОМЕР_8 . В зв`язку з чим, відповідач своїх зобов`язань за Договором належним чином не виконав, та не повернув після ремонту автомобільного базового шасі ЗІЛ - 131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 .
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов`язання, а саме - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов`язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов`язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов`язання (ст. 599 ЦК).
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, з урахуванням положень ст. 530 та п. 5.1. Договору, відповідач зобов`язався виконати послуги з відновлення працездатного стану (ремонту) у строк до 02.11.2015. Проте, відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку щодо надання послуг з ремонту в повному обсязі не виконав, автомобільне базове шасі ЗІЛ -131 №312946, двигун № НОМЕР_2 , не відремонтував та не повернув позивачу.
Місцевим господарським судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 залучено до надання послуг співвиконавця - Товариство з обмеженою відповідальністю Мить, якому передано для відновлення (ремонту) автомобільне базове шасі ЗІЛ -131 №312946, двигун № НОМЕР_2 .
Таким чином, автомобільне базове шасі ЗІЛ-131 № 312946, двигун № НОМЕР_2 , на час розгляду спору, фактично знаходиться у Товариства з обмеженою відповідальністю Мить.
У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ч. 2 ст. 902 ЦК України).
При цьому, у пункті 5.6. договору сторони визначили, що виконавець має право залучати до виконання робіт за цим договором співвиконавців. Залучення співвиконавців узгоджується з замовником у письмовому вигляді (виконавцем складається Перелік співвиконавців, який затверджується замовником). Під час узгодження виконавець вказує номер дозволу (ліцензії) на право надання послуг кожним із співвиконавців, відповідальним за результат.
Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що виконавець має право залучати до надання послуг співвиконавців за письмовою згодою замовника за власний рахунок, що не тягне обов`язку замовником відшкодувати йому витрати на оплату наданих співвиконавцями послуг, виконаних робіт; достроково провести відновлення (ремонт) кожного виробу.
В той же час, доказів письмової згоди позивача на залучення співвиконавця матеріали справи не містять.
Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 порушив умови п. 5.6. договору, не отримавши письмової згоди позивача (замовника) залучив співвиконавця Товариство з обмеженою відповідальністю Мить.
Доводи апелянта щодо нікчемності укладеного між сторонами Договору, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, положенням про військові комісаріати передбачено можливість вступу відповідача у відносини з іншими установами, до яких, зокрема, відноситься і Військова частина НОМЕР_1 , виключно на договірних засадах.
Колегія суддів звертає увагу, що Договір № 66 від 04.08.2015 підписано сторонами без наявності будь-яких заперечень (протокол розбіжностей відсутній).
При цьому, на виконання умов Договору, відповідач за актами передання-прийняття дорожнього транспортного засобу (ДТЗ), його складових для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту від 04.08.2015 прийняв для відновлення (ремонту) дві одиниці техніки та відповідно, на виконання умов договору, надано послуги з ремонту автомобільного базового шасі ЗІЛ 131 №226709, двигун № НОМЕР_8 , яке відповідно повернуто позивачу за актом приймання №2 від 05.02.2016.
Таким чином, при укладенні спірного договору волевиявлення сторін було вільним, а спірний Договір спрямований на реальне настання правових наслідків.
Відповідно до ч. 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Концепція майна, в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатись правом власності, а відтак і майном (рішення Європейського суду з прав людини Іатрідіс проти Греції від 25.03.1999, заява №31107/96).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обраний Військовою частиною НОМЕР_1 спосіб захисту, який полягає у зобов`язанні відповідача виконати умови договору щодо повернення майна, який в силу приписів статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підлягає захисту на рівні із правом власності.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №910/13417/19 відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак передбачених законом підстав для зміни та скасування оскаржуваного рішення немає.
Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 у справі №910/13417/19 без змін.
2.Справу №910/13417/19 передати до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 15.06.2020.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов