номер провадження справи 12/160/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2020 Справа № 908/3408/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/3408/19

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1)

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7)

про стягнення 322 927 400,13 грн.

за участю представників:

від позивача - Роєнко Є.В., довіреність № 1-2022 від 27.12.2019, адвокат

від відповідача - Бурдак О.В., довіреність №Др-200-1219 від 20.12.2019, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 13.01.2020, 27.01.2020, 10.02.2020, 25.02.2020, 10.03.2020, 14.05.2020, 19.05.2020 та 27.05.2020 здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. №1001ВИХ-19-5893 від 02.12.2019 до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", в прохальній частині якої просить стягнути заборгованість за послуги балансування обсягів природного газу в сумі 268 371 428,96 грн., пеню в сумі 39 011 088,88 грн., три процента річних в сумі 3 814 970,36 грн. та інфляційні втрати в сумі 11 729 911,17 грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 12.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3408/19, присвоєно справі номер провадження 12/160/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.01.2020 о 15:15.

03.03.2020 на адресу суду від відповідача у справі - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" надійшов відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- між АТ «Запоріжгаз» та АТ «Укртрансгаз» укладено договір транспортування природного газу № від 17.12.2015;

- згідно з п.п. 1-4 глави розділу XIV Кодексу газотранспортної системи підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування, оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату, замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів;

- аналогічний порядок здійснення вартості послуг балансування встановлений сторонами і у п. 9.2. договору транспортування природного газу № від 17.12.2015;

- згідно п. 3 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі Кодекс ГТС) підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування;

- оператор газотранспортної системи повинен забезпечити замовників безкоштовною, достатньою, своєчасною та достовірною інформацією про статус балансування в межах інформації, що знаходиться у розпорядженні оператора газотранспортної системи у відповідний момент часу, така інформація має надаватися відповідному замовнику в електронному форматі своєчасно (ч. 3 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу»);

- замовник послуг транспортування не відповідає за небаланс, якщо це спричинено діями оператора газотранспортної системи та/або форс-мажорними обставинами;

- проте, в порушення умов договору та Кодексу ГТС позивачем не дотримано відповідний порядок визначення небалансу (пункти 1, 2 розділу 3 глави XIV Кодексу), не направлено відповідачу відповідний звіт про надання послуг з балансування, як це передбачено розділом 4 глави XIV Кодексу, не надано змоги відповідачу самостійно врегулювати небаланс у визначені строки (пункти 3-6 розділу 3 глави XIV Кодексу);

- протягом 2018-2019 років позивачем надсилались акти надання послуг балансування обсягів природного газу з розрахунками вартості послуг балансування та рахунками на оплату;

- відповідачем направлялись на адресу позивача листи щодо неправомірних дій останнього в частині розрахунку вартості послуг балансування;

- оскільки саме позивачем допущено прострочення зобов`язання у вигляді направлення до 14 числа місяця, наступного за звітним одностороннього акту про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунку на оплату, звіту по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу) за липень 2018 - лютий 2019 АТ «Запоріжгаз» звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України;

- звертає увагу суду, що позивачем в коригуючих актах та розрахунках вартості послуг балансування за 2018-2019 неправильно застосовано коефіцієнт компенсації 1,2 замість 1;

- пунктом 9.2. договору визначено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою, в якій зазначається коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2, при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1;

- при цьому, при визначенні коефіцієнту компенсації К, враховується обсяг газу відібраний замовником з газотранспортної системи, тобто значення алокації по даному замовнику, а для оператора ГРМ (АТ «Запоріжгаз») необхідно враховувати весь обсяг природного газу, отриманий оператором ГРМ у фізичних точках виходу з газотранспортної системи для подальшого розподілу приєднаним споживачам;

- перевищення 5% від обсягів природного газу, відібраного з газотранспортної системи по місяцям, які є предметом стягнення, не відбувалося;

- таким чином при розрахунку вартості послуг балансування за всі місяці, вказані в позовній заяві, необхідно застосувати коефіцієнт компенсації 1, а не 1,2;

- дії позивача при складанні односторонніх актів про надання послуг балансування (коригуючих актів), розрахунків та рахунків, в яких визначено вартість послуг балансування, свідчать про порушення позивачем порядку надання послуг балансування, всіх допустимих термінів та строків, передбачених умовами договору та нормами Кодексу ГТС, правил балансування, визначених Законом України «Про ринок природного газу», відсутність обґрунтування реальних витрат, що в свою чергу унеможливило своєчасне самостійне врегулювання небалансу відповідачем;

- вищезазначене підтверджується змістом постанов НКРЕКП № 1620 від 29.12.2017 та № 190 від 15.02.2018 «Про накладення штрафу на АТ «Укртрансгаз» за порушення ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу»;

- згідно актів, складених за результатами планової та позапланової перевірки, регулятором було встановлено порушення АТ «Укртрансгаз», зокрема в частині: дотримання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками, дотримання термінів надання замовникам послуг транспортування повідомлень про підтвердження та відхилення номінацій/реномінацій, надання у встановлені терміни (до 14 числа) замовникам послуг транспортування звітів про надані послуги балансування та рахунків на оплату, застосування коефіцієнта компенсації під час проведення розрахунків вартості послуг балансування, здійснення оператором ГТС алокацій фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, надання інформації про небаланс, щомісячного визначення базової ціни газу, надання замовникам транспортування актів надання послуг балансування обсягів природного газу у строки, визначені Кодексом ГТС та ін.;

- обґрунтовуючи позов позивачем не зазначено обставини, за яких у АТ «Запоріжгаз» виник небаланс;

- небалансом є різниця між замовленим обсягом газу за договором транспортування та фактично відібраним;

- позивачем не зазначено які обсяги газу були замовлені АТ «Запоріжгаз» та на підставі яких документів (номінації), а також фактично відібрані ним та чим це має бути підтверджено (алокації);

- позивачем не доведено чи було ним дотримано порядку визначення небалансу (пункти 1, 2 розділу 3 глави XIV Кодексу) у строки, визначені згаданим розділом та чи були у нього підстави для вчинення дій, передбачених пунктом 7 розділу 3 глави XIV Кодексу;

- вважає, що зазначений порядок дотримано не було у зв`язку з неналежним виконанням позивачем взятих на себе зобов`язань за договором, а отже, вимога про стягнення з АТ «Запоріжгаз» витрат на балансування у розмірах, обумовлених договором є незаконною. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.01.2020 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає наступне:

- відповідач як замовник послуг транспортування у спірні газові місяці через точку входу до газотранспортної системи не подав необхідних обсягів природного газу, однак, при цьому, здійснив відбір природного газу з точки виходу з газотранспортної системи, що склали обсяги його негативних місячних небалансів за відповідні періоди, для врегулювання яких були надані послуги балансування;

- таким чином обсяг природного газу, відібраного відповідачем з газотранспортної системи в спірні газові місяці склав в середньому 98,42 % розміру його небалансу, внаслідок чого при визначенні вартості наданих послуг балансування було застосовано саме коефіцієнт 1,2;

- дані обставини підтверджуються наступними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Запоріжгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за спірний період, звітами про надані послуги з транспортування за спірний період, інформацією про надходження на точках входу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених оператором газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за спірні періоди;

- позивач на підставі даних номінацій/місячних номінацій/реномінацій, поданих відповідачем по точках входу та поточках виходу, а також на підставі даних суміжних операторів встановив конкретний обсяг природного газу, що був відібраний відповідачем з газотранспортної системи у спірних газових місяцях, який потім і був використаний у розрахунках вартості відповідних послуг балансування;

- позивач вірно встановив, що розмір небалансу відповідача у спірних правовідносинах складає більше 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи;

- оскільки в усіх випадках обсяг відбору склав більше ніж 5% від відібраного відповідачем обсягу природного газу, то за таких умов згідно із п. 9.2. договору для визначення вартості послуг повинен застосовуватись коефіцієнт компенсації 1,2, який правильно і було застосовано позивачем, що спростовує повністю доводи відповідача в цій частині;

- чинним законодавством України, в т.ч. Законами України «Про ринок природного газу», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Положенням про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 № 715/2014, голову НКРЕКП не наділено жодними повноваженнями стосовно надання роз`яснень чи тлумачень нормативно-правових актів, у зв`язку з чим висновки, наведені у листі голови НКРЕКП № 2840/16-3/7-16 від 25.03.2016, не мають жодної обов`язкової (правозастосовної) сили та взагалі суперечать умовам договору та Кодексу ГТС, внаслідок чого не можуть застосовуватись до спірних правовідносин;

- НКРЕКП не приймало будь-яких висновків, роз`яснень чи інших актів щодо тлумачення положень Кодексу ГТС, які викладені в листі голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16;

- лист голови НКРЕКП № 2840/16-3/7-16 від 25.03.2016 є неналежним та необґрунтованим доказом, оскільки такий лист видано без відповідних законних повноважень голови НКРЕКП та з порушенням порядку діяльності НКРЕКП, передбаченого Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», внаслідок чого такий лист не може бути оцінений судом як доказ у даній справі, оскільки він не відповідає вимогам , передбаченим ст. ст. 76-79 ГПК України;

- висновки, наведені у листі голови НКРЕКП від 25.03.2016 № 2840/16-3/7-16 не відповідають дійсним обставинам справи, є незаконними та порушують умови п. 9.1. договору та Кодексу ГТС, а тому не можуть бути застосовані до спірних правовідносин у даній справі;

- відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин, якими він заперечує проти позовних вимог, а доводи, аргументи (міркування, припущення) відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують позовні вимоги;

- вказує, що з об`єктивних причин не мав змоги подати відповідь на відзив у строк, встановлений судом, при цьому посилається на те, що наразі відбувається загальновідомий процес відокремлення оператора газотранспортної системи (андбандлінг), у зв`язку з чим переважна більшість працівників АТ «Укртрансгаз» задіяна у зазначеному процесі;

- з метою дотримання права АТ «Укртрансгаз», передбаченого ст. 166 ГПК України та з метою реалізації принципу рівності перед законом та судом, принципу змагальності, а також прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи, АТ «Укртрансгаз» просить суд поновити строк на подання відповіді на відзив, а також задовольнити позовні вимоги в даній справі.

З метою надання можливості сторонам обґрунтувати свої позиції у справі, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи № 908/3408/19 суд приймає до розгляду вказану відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 13.01.2020 відкладено підготовче засідання на 27.01.2020 о 16:00.

27.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення за вих. № 690-Ск-814-0120 від 27.01.2020, в яких зазначає наступне:

- позивач просить стягнути «плату за небаланс» та посилається на п.п. 2.3., 9.6. договору, у прохальній частині позову посилається на ст. ст. 526, 530, 536, 612, 625 ЦК України;

- позивачу необхідно визначитися, а суду з`ясувати: що стало підставою виникнення цивільних прав та обов`язків сторін: договори чи інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, чи інші юридичні факти;

- законодавство України, в тому числі й норми Кодексу ГТС, не містять імперативного припису, що газорозподільні мережі (мережі відповідача - оператора ГРМ) входить в зону балансування оператора ГТС (позивача), навпаки - глава 1 розділу ХІІ Кодексу ГРМ регулює окремий порядок балансування газорозподільної системи відмінний від передбаченого Кодексом ГТС;

- звертає увагу суду на те, що пункт 2.3. договору транспортування звучить так: «Послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором …», послуг балансування АТ «Запоріжгаз» у позивача не замовляв, а позивач їх не надавав та не вправі нав`язувати таких в односторонньому порядку;

- за діючої в Україні системи балансування послуги балансування від оператора ГТС потрібні постачальникам споживачів, а не оператору ГРМ, яким є АТ «Запоріжгаз»;

- у п. 4 глави 2 розділу ІІ Кодексу ГТС вказано, що для кожної газорозподільної зони оператор газотранспортної системи створює одну віртуальну точку виходу до газорозподільної системи, що охоплює всі точки виходу до цієї системи, розташовані на території ліцензованої діяльності оператора газорозподільної системи;

- наявність точки виходу на межі ГРМ виключає її з зони балансування оператора ГРМ, протилежного ні в Кодексі ГТС, ні в Кодексі ГРМ не вказано;

- про те, що ГРМ не входить в зону балансування оператора ГТС (позивач не має права без згоди оператора ГРМ балансувати його систему) опосередковано також свідчить наступне: споживачі окремо сплачують за доступ до потужності оператору ГТС та оператору ГРМ, позиція НКРЕКП, висловлена в межах розгляду господарської справи за участю АТ «Укртрансгаз» № 916/2467/19 та зафіксована у рішенні від 17.12.2019;

- враховуючи те, що станом на 01.01.2020 мережевими кодексами України на ринку природного газу (Кодексом ГТС та Кодексом ГРМ) по-різному регулюється процедура балансування газотранспортної системи (ГТС) та газорозподільної мережі (ГРМ) правила балансування системи прописані в Кодексі ГТС не розповсюджуються на операторів ГРМ, а газорозподільні мережі (системи) не інтегровані в зону балансування оператора ГТС;

- позивач не видав до позову жодних первинних документів, які б свідчили про реальність вчинення балансуючих дій, а саме: односторонні акти врегулювання негативних небалансів за газовий місяць не містять відомостей про джерела внесення в них інформації, звіти по точкам входу/виходу замовника послуг балансування складені в односторонньому порядку та не містять джерела такої інформації та безпосередньо замовника такої послуги, двосторонні акти приймання-передачі природного газу не містять тих обсягів природного газу, щодо яких нібито було надано послугу балансування;

- двосторонні акти приймання-передачі природного газу, як і інші складені АТ «Запоріжгаз» і долучені до позову складалися на виконання технічних угод про умови приймання-передачі природного газу № 4 від 31.03.2013 та № 2/2013 від 06.06.2013 та вимог пункту 5 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГРМ і жодного відношення до послуг балансування не мають;

- позивач не надав жодного документу, який би свідчив про придбання та про використання для потреб балансування природного газу шляхом купівлі короткострокових стандартизованих продуктів та або використання послуги балансування;

- позивач не вчинив усіх дій для балансування та регулювання дисбалансів своєї системи, як цього вимагає «EDIG@S» [14];

- окрім недотримання стандартів EDIG@S позивач також не виконав прямих норм Кодексу ГТС, які регулюють вчинення балансуючих дій;

- так пункт 3 глави 3 розділу ХIV Кодексу ГТС містить імперативну норму, що оператор газотранспортної системи вчиняє балансуючі дії шляхом купівлі та продажу короткострокових стандартизованих продуктів та або використання послуг балансування;

- жодного доказу про купівлю короткострокових стандартизованих продуктів та/або використання послуг балансування позивач не видав. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні 27.01.2020 оголошено перерву до 10.02.2020 о 17:00 без винесення процесуального документу суду.

10.02.2020 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення за вих.. б/н від 07.02.2020, в яких останній зазначає наступне:

- у запереченнях на відповідь на відзив відповідач висловлює незгоду з обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вказівка на незгоду щодо яких не викладалась відповідачем у відзиві на позовну заяву;

- також відповідачем не доведено, що він у відзиві на позовну заяву не заперечував проти обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього;

- з урахуванням ч. 4 ст. 165 ГПК України відповідач при розгляді справи по суті позбавляється права заперечувати проти обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, посилаючись на доводи, які не викладались відповідачем у відзиві на позовну заяву;

- заперечення відповідача від 27.01.2020 у справі № 908/3408/19 подані відповідачем після 27.01.2020, до вказаних заперечень додано докази: копія технічної угоди № 4 від 31.03.2013, копія технічної угоди № 2/2013 від 06.06.2013, у запереченні на відповідь на відзив, як і заявах по суті спору відповідач не обґрунтував неможливість подання зазначених доказів у вказаний строк з причин, що не залежали від нього, а також не подав відповідного клопотання про поновлення строку на їх подання;

- посилання відповідача на рішення у справі № 916/2467/19 є абсолютно безпідставним, оскільки воно не набрало законної сили, а також предметом та підставами позову у вказаній справі є інші обставини та правовідносини, що стосувались зобов`язань з компенсації місячних негативних небалансів природного газу на підставі договору транспортування природного газу 2019 року;

- до позовної заяви додані належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження позовних вимог;

- відповідачем не подано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на спростування обставини щодо негативних небалансів відповідача у період з липня 2018 року по лютий 2019 року.

Ухвалою суду від 10.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження до 11.03.2020 та оголошено перерву в підготовчому засіданні на 25.02.2020 о 15:00.

В підготовчому судовому засіданні 25.02.2020 оголошено перерву до 10.03.2020 о 12:00 без винесення процесуального документу суду.

02.03.2020 на адресу суду від відповідача надійшли пояснення, в яких останній просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 10.03.2020 закрито підготовче провадження у справі № 908/3408/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.03.2020 об 11:30.

23.03.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

24.03.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку із запровадженням органами державної (місцевої) влади України на виконання постанови Кабінету Міністрів України про ведення в Україні з 12 березня до 3 квітня 2020 року карантину через спалах у світі короновірусу, а також у зв`язку із змінами підприємствами транспортної галузі України руху транспортних засобів по території України.

30.03.2020 на адресу суду від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину у м. Запоріжжі.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відкладений розгляд справи на 13.04.2020 о 16:30.

03.04.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява за підписом представника Роєнко Є.В. в порядку приписів ст. 197 ГПК України, в якій останній просить забезпечити проведення судового засідання у справі № 908/3408/19, призначеного на 13.04.2020, в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16/108) у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 07.04.2020 клопотання позивача про участь в судовому засіданні у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

10.04.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з електронним цифровим підписом у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 13.04.2020 відкладений розгляд справи на 28.04.2020 о 10:30.

21.04.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом та 22.04.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява за підписом представника Роєнко Є.В. в порядку приписів ст. 197 ГПК України, в якій останній просить забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 28.04.2020 у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16/108) або у будь-якому іншому суді, що територіально знаходиться в межах міста Києва, у зв`язку запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 22.04.2020 клопотання позивача про участь в судовому засіданні у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції залишено без задоволення.

28.04.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 28.04.2020, у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладений розгляд справи на 14.05.2020 о 14:15.

28.04.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 28.04.2020, на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину.

30.04.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом та 04.05.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява за підписом представника Роєнко Є.В. в порядку приписів ст. 197 ГПК України, в якій останній просить забезпечити проведення судового засідання у справі № 908/3408/19, призначене на 14.05.2020, в режимі відеоконференції в приміщенні Печерського районного суду міста Києва (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15), у зв`язку запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 30.04.2020 задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції з Печерським районним судом міста Києва. Однак судове засідання, призначене на 14.05.2020 в режимі відеоконференції не відбулося у зв`язку із виникненням технічних проблем під час відеоконференцзв`язку.

Ухвалою суду від 14.05.2020 відкладений розгляд справи на 19.05.2020 об 11:00.

15.05.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява за підписом представника Роєнко Є.В. в порядку приписів ст. 197 ГПК України, в якій останній просить забезпечити проведення судового засідання у справі № 908/3408/19, призначеного на 19.05.2020, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України.

Ухвалою суду від 18.05.2020 клопотання позивача про участь в судовому засіданні у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів залишено без задоволення.

19.05.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України. Також просить забезпечити проведення наступного судового засідання у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відкладений розгляд справи на 27.05.2020 об 11:00.

Ухвалою суду від 20.05.2020 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання 27.05.2020 об 11:00 у справі № 908/3408/19 в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання 27.05.2020 проводилося в режимі відеоконференції.

В судове засідання з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 27.05.2020 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.05.2020 проти позову заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію позивача та відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - Оператор, позивач) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі - Замовник, відповідач) укладений договір транспортування природного газу № , далі Договір, відповідно до п. п. 2.1. - 2.2. якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу (далі - Послуги) на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг. Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

Рiшенням загальних зборiв акціонерів Публiчного акцiонерного по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз", оформленим протоколом № 20 вiд 10.04.2019, прийнято рiшення змiнити тип товариства з публічного акцiонерного товариства на приватне акцiонерне товариство, та змінено повне найменування з Публiчного акцiонерного по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз". Державна реєстрацiя вiдповiдних змiн до вiдомостей про юридичну особу, що мiстяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вiдбулась 22.05.2019.

Про вказані зміни відповідач повідомив позивача листом за вих. № 69001.6-Сл-7868-0519 від 22.05.2019 (том 1, а.с. 29).

Разом з тим в матеріалах справи містяться копія листа позивача за вих. № TSOВИХ-18-1482 від 14.06.2018, яким останній інформує відповідача про зміну назви з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на Акціонерне товариства «Укртрансгаз» (том 1, а.с. 27), а також копія листа позивача за вих. № TSOВИХ-18-1633 від 25.06.2018, яким останній інформує відповідача про зміну реквізитів Оператора з 7 червня 2018 в договорі № від 17.12.2015 у зв`язку із зміною найменування філії Акціонерного товариства «Укртрансгаз», а саме зазначив, що Оператор - Акціонерне товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз»

(том 1, а.с.28).

Вказаний Договір згідно преамбули був укладений сторонами керуючись Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс).

До вказаного Договору між сторонами була укладена та підписана додаткова угода № 1 від 29.11.2017.

Пунктом 2.3. Договору сторони визначили, що послуги, які можуть бути надані Замовнику за цим Договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно із п. 2.4. - 2.7. Договору обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у Договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів.

Відповідно до п. 2.8. Договору Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли Замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Пунктом 3.1. Договору передбачені обов`язки Оператора, а саме: своєчасно надавати Послуги належної якості; розміщувати на своєму веб-сайті чинні тарифи, вартість послуг балансування, Типовий договір транспортування природного газу і Кодекс; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від Замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; оприлюднювати інформацію, що стосується прав Замовника на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України; повідомляти Замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору; здійснити додаткову оплату Замовнику у разі недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в точках виходу з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором.

Пунктом 3.2. Договору передбачені права Оператора, а саме: своєчасно отримувати від Замовника плату за надані Послуги; на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку Замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством; обмежувати або припиняти транспортування природного газу у випадках, передбачених цим Договором та Кодексом; отримувати оперативну інформацію від Замовника на запит своєї диспетчерської служби; стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим Договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання Послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Умовами п. 4.1. Договору передбачені обов`язки Замовника, а саме: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати Оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому Договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим Договором та Кодексом; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби Оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому Договорі; повідомляти Оператора про зміну умов, які стали підставою для укладення цього Договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку Оператора з представниками Замовника, зазначеними в цьому Договорі; здійснити додаткову оплату Оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору замовник має право: отримувати від Оператора послуги належної якості та в обумовлені цим Договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від Оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання Замовником своїх зобов`язань за цим Договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за цим Договором, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це Оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом та цим Договором; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається Оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим Договором; користуватися іншими правами, передбаченими Договором та чинним законодавством України; у разі фізичного підключення до газотранспортної системи - на безперешкодний та безкоштовний доступ в порядку, визначеному Кодексом, на територію та земельну ділянку Оператора, де розміщені місця відбору проб газу та/або комерційні вузли обліку газу, за якими здійснюється замовлення послуг.

Згідно із п. 5.1. - 5.4. Договору порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору. Якість газу має відповідати вимогам щодо норм якості газу, фізико-хімічних показників та інших характеристик (ФХП), визначених у Кодексі та нормативно-правових актах і відповідних стандартах, на які Кодекс містить посилання. За порушення вимог щодо якості газу, який подається в газотранспортну систему Оператора або передається з неї Оператором, стягується додаткова плата, визначена умовами цього Договору. Окремим Додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи /прямим споживачем /газовидобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника. На кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (ЗВТ).

Умовами пунктів 6.1. - 6.3. Договору врегульовано, що Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до 7.1. - 7.3. Договору вартість Послуг розраховується:

розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором;

балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1. цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору.

Умовами п. 9.1. - 9.5. Договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у Замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування. Негативний місячний небаланс Замовника визначається відповідно до Кодексу. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс Замовника за формулою Вбалансування = БЦГ х К х QБГ , де БЦГ - базова ціна газу; QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт що дорівнює 1. Базова ціна газу визначається Оператором відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Розбіжності щодо вартості послуг балансування підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість послуг балансування, яку Замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 9.4. цього Договору, визначається за даними Оператора.

Умовами п. 11.4. Договору сторони визначили, що послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Замовником відповідно до Кодексу та розділу ІХ цього Договору.

Додатковою угодою № 1 від 29.11.2017 до Договору сторони дійшли згоди пункт 9.4. розділу ІХ викласти в такій редакції: « 9.4. Оператор до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник, крім вартості послуг, вказаних в абзаці другому цього пункту, зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів. Оплата вартості послуг балансування оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.».

В пункті 7 додаткової угоди № 1 від 29.11.2017 до Договору зазначено, що вона набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, умови додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами по Договору, починаючи з 29 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 17.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31 грудня 2016 року, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01 грудня 2015 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Позивач в позові вказує, що ним встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів природного газу за загальний період з липня 2018 по лютий 2019, які на думку позивача виникли у відповідача внаслідок безпідставного відбору ним з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи та внаслідок несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в спірні періоди не було жодного постачальника природного газу. Разом з тим зазначає, що у зв`язку з нездійсненням відповідачем заходів щодо самостійного врегулювання негативних небалансів за вказані періоди в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи позивач надав відповідачу послуги балансування для врегулювання небалансів на загальну суму 268371428,96 грн. про що були оформлені односторонні акти про надання таких послуг, що були надіслані відповідачу разом з рахунками на оплату та звітами по точкам входу/виходу супровідними листами, доданими до позову. Позивач вказує, що з моменту отримання відповідачем вказаних актів, рахунків на оплату та звітів по точкам входу/виходу у останнього відповідно до п. 9.4. Договору та п. 4 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи виникли зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів. Зазначає, що відповідач у встановлений Договором строк не оплатив та продовжує не оплачувати позивачу заборгованість за послуги балансування на загальну суму 268371428,96 грн., чим порушує права та інтереси позивача.

На підтвердження негативних місячних небалансів позивач надав до матеріалів справи копії актів надання послуг балансування обсягів природного газу за період з липня 2018 по лютий 2019, складені ним в односторонньому порядку, копії розрахунків вартості послуг балансування та рахунків на оплатку таких послуг за спірний період та супровідні листи разом з якими вказані документи направлялись на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.

Також позивач надав в обґрунтування заявлених позовних вимог до справи копії звітів по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператору газорозподільних мереж), копії звітів про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Запоріжгаз» між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), копії алокацій (звітів) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Запоріжгаз», між замовниками послуги транспортування (постачальниками), повідомлення про обсяги транспортування за період з липня 2018 по лютий 2019.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 29.08.2018 по 27.06.2019 в сумі 39011088,88 грн. на підставі п. 13.5. Договору. Так, вказаним пунктом Договору встановлено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 29.08.2018 по 27.06.2019 в сумі 3814970,36 грн. та інфляційні витрати за загальний період з вересня 2018 по травень 2019, які просить стягнути в сумі 11729911,17 грн.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини за договором надання послуг, а саме договором транспортування природного газу. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Оцінюючі всі наявні докази в їх сукупності, з урахуванням обраних позивачем предмету та підстав позовних вимог у даній справі, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Предметом поданого в даній справі позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу за період з липня 2018 по лютий 2019 в сумі 268 371 428,96 грн., пені в сумі 39 011 088,88 грн., трьох процентів річних в сумі 3 814 970,36 грн. та інфляційних втрат в сумі 11 729 911,17 грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу визначає Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015, далі Закон України «Про ринок природного газу».

Пунктами 7, 45 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу. Транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Пунктами 19, 32 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників). Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» замовник - фізична або юридична особа, яка на підставі договору замовляє надання однієї чи кількох із таких послуг:

приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи;

транспортування природного газу;

розподіл природного газу;

зберігання (закачування, відбір) природного газу;

послуги установки LNG.

Регламентом функціонування газотранспортної системи України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) № 2493 від 30.09.2015, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України (п. 2 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Згідно із п. 3 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи передбачено, що доступ суб`єктів ринку природного газу до газотранспортної системи здійснюється на принципах, зокрема: надання оператором газотранспортної системи послуг доступу та приєднання виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 4 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи експлуатацію газотранспортної системи здійснює виключно оператор газотранспортної системи.

Згідно із абзацом 36 п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

Отже, нормами чинного законодавства визначено, що транспортування природного газу може здійснюватись лише в межах газотранспортної системи, на підставі договору, укладеного з оператором газотранспортної системи.

З аналізу змісту поданого в даній справі позову вбачається, що підставою заявлених позовних вимог є підписаний між сторонами договір транспортування природного газу № від 17.12.2015.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частинами 1, 3 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, предмет договору визначається у момент його укладення, без нього не може існувати договору, а тому не може виникати зобов`язання, предмет договору має відображати головну сутність договору даного виду.

Згідно із розділом ІІ договору № від 17.12.2015 предметом договору транспортування природного газу є надання послуг, а саме:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п. 2.4. договору № від 17.12.2015 обсяг послуг, що надаються за цим Договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього Договору.

Пунктом 5.4. Договору сторони визначили, що окремим додатком 3 до цього Договору між Оператором та Замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/ газодобувним підприємством/ виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника.

Згідно із п. 2.8. Договору Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього Договору.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами те, що Додатки 1, 2, 3 до договору № від 17.12.2015 не укладалися та не підписувалися ані в момент підписання вказаного договору, ані в подальшому.

Таким чином, при підписанні договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 сторонами не узгоджені істотні умови договору, а саме: обсяги послуг, які надаються в рамках цього договору (розподіл потужності та транспортування), а також не узгоджений перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного Замовника (Додаток 3).

Відсутність вказаних додатків, і зокрема Додатку 3, вказує на неузгодженість сторонами при підписанні договору № від 17.12.2015, так само як і в наступному, переліку комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу та їх характеристик: назв ПППГ (ГРС, ПВВГ), місця встановлення та типу ВОГ (до/після вузла редукування), Pmax абсолютного (МПа), максимальної витрати (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов, реквізитів Акта розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін (№, дата), як це передбачено додатками до типового договору.

Приписами ч. 8 ст. 181 ГК України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 181 ГК України суд дійшов висновку про те, що договір № від 17.12.2015 є неукладеним, оскільки сторонами не погоджено предмету договору транспортування (розподіл потужності та обсягу транспортування газу), і тому, такий договір не створює юридичних наслідків для його сторін в тому числі і в частині дій, передбачених пунктом 11.4. такого договору.

Предметом доказування у даній справі є обставини документального обліку заявлених у справі послуг балансування.

Відповідно до п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації.

Комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації.

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу:

право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу;

послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Згідно із п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. З моменту укладення договору транспортування замовник послуг транспортування також одержує право доступу до віртуальної торгової точки.

Надання послуг балансування перебуває у безпосередньому зв`язку з послугами транспортування природного газу і відсутність узгоджених умов щодо обсягів та порядку надання послуг транспортування унеможливлює виконання й решти умов договору, в тому числі, в частині порядку визначення вартості послуг балансування.

Разом з тим, умовами договору № від 17.12.2015 передбачена певна послідовність дій сторін договору у разі надання певного виду обумовлених договором послуг. Так, у спірних правовідносинах господарський суд вбачає, що сторони мали намір керуватись у своїх діях наступним:

- у разі виникнення у Замовника (відповідача) негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, Замовник (відповідач) зобов`язаний сплатити Оператору за послуги балансування;

- Оператор (позивач) до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику (відповідачу) на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник (відповідач) зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів;

- замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому Послуг, в т.ч. і щодо балансування, яке було перелічено в умовах договору;

- оператор має право, зокрема, своєчасно отримувати від замовника плату за надані Послуги, а також на безперешкодний та безкоштовний доступ на територію та земельну ділянку замовника, де розташоване його газове обладнання та/або комерційний вузол обліку газу, для виконання своїх обов`язків, передбачених Кодексом та чинним законодавством;

- перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника, визначається окремим додатком 3 до договору, який є невід`ємною частиною договору;

- в Додатку 3 до договору сторони мають передбачити і максимальну витрату (об`єму) газу комерційним вузлом обліку за добу за стандартних умов;

- сторони визначили, що таким підтверджуючим документом, зокрема, щодо послуг балансування є відповідний додаток до договору, що підписується сторонами.

Так, згідно із п. 9.4. Договору Оператор (позивач) до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає Замовнику (відповідачу) на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру.

Проте, докази у справі свідчать, що розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за липень 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 17.08.2018 (том 1, а.с. 84), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за серпень 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 19.09.2018 (том 1, а.с. 86), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за вересень 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 18.10.2018 (том 1, а.с. 82), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за жовтень 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 15.11.2018 (том 1, а.с. 80), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за листопад 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 18.12.2018 (том 1, а.с. 78), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за грудень 2018 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 16.01.2019 (том 1, а.с. 76), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за січень 2019 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 20.02.2019 (том 1, а.с. 72), розрахунок, рахунок на оплату послуг балансування, акт надання послуг балансування за лютий 2019 та звіт по точкам позивач надіслав відповідачу поштою 15.03.2019 (том 1, а.с. 70).

Поряд з цим додані до позовної заяви акти приймання-передачі природного газу, які підписані позивачем та відповідачем (том 1, а.с. 119-126), не містять посилання на будь-який договір, за яким вони складені, в тому числі не містять посилання на договір № від 17.12.2015 та не передбачають обліку такої послуги як балансування у визначені періоди.

При цьому доказів виконання умов спірного договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 (двосторонніх підписаних актів, здійснення оплат за надані послуги) на підтвердження фактичного укладання договору матеріали справи № 908/3408/19 не містять.

Складені позивачем односторонні акти не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження визначення обсягу та відповідно вартості послуг балансування газу.

Правові висновки щодо обов`язковості документального оформлення факту надання послуг балансування та їх заявленого обсягу при стягненні сум заборгованості за послуги балансування, обов`язковості з доказової точки зору факту понесення витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування обсягів природного газу у заявлені ним періоди, так само як і розміру заявленої до стягнення вартості послуг балансування, наведені у постанові Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 916/2090/16.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні алокації та звіти про поділ фактичного газу (споживачі) за період з грудня 2018 по лютий 2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не довів суду належними та допустимими доказами наявність підстав для задоволення позовних вимог в тому числі факт порушення своїх прав та інтересів.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог як відносно суми основного боргу, так і вимог щодо стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які є похідними від суми основного боргу.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу в сумі 268 371 428,96 грн., пені в сумі 39 011 088,88 грн., трьох процентів річних в сумі 3 814 970,36 грн. та інфляційних втрат в сумі 11 729 911,17 грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 слід відмовити.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 672350,00 грн. покладаються на позивача у справі - Акціонерне товариство "Укртрансгаз" згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Разом з тим, суд погоджується з твердженням позивача у письмових поясненнях за вих. б/н від 07.02.2020 про відсутність у відповідача під час розгляду справи права заперечувати проти обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 165 ГПК України.

Твердження відповідача у запереченнях за вих. № 690-Ск-814-0120 від 27.01.2020 про те, що двосторонні акти приймання-передачі природного газу, як і складені АТ «Запоріжгаз» і долучені до позову складалися на виконання технічних угод про умови приймання-передачі природного газу № 4 від 31.03.2013 та № 2/2013 від 06.06.2013 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки акти приймання-передачі природного газу (том 1, а.с. 119 - 126) не містять посилання на будь-який договір.

Додані до заперечень за вих. № 690-Ск-814-0120 від 27.01.2020 копії технічних угод про умови приймання-передачі природного газу № 4 від 31.03.2013, № 2/2013 від 06.06.2013 суд не приймає в якості доказів, оскільки вони подані з порушенням строку, встановленого приписами ч. 3 ст. 80 ГПК України, без надання обґрунтування неможливості їх подачі в такий строк.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.05.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу в сумі 268 371 428,96 грн., пені в сумі 39 011 088,88 грн., трьох процентів річних в сумі 3 814 970,36 грн. та інфляційних втрат в сумі 11 729 911,17 грн. за договором транспортування природного газу № від 17.12.2015 відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору в сумі 672350,00 грн. покласти на позивача у справі - Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

Повне рішення складено - 09.06.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.