ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 Справа № 917/109/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., секретар судового засідання Дяченко Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Візаж Дістрібюсьон», 01010, м. Київ, Дніпровський узвіз, буд. 1,

до Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз», 36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 15, кв. 44,

про стягнення 200 233,95 грн.

Представники сторін:

від позивача: відсутні

від відповідача: відсутні

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Візаж Дістрібюсьон» до Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз» про стягнення 200 233,95 грн. заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

19.03.2020 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не в повному обсязі виконав оплату за товар у строк, визначений договором поставки № 10312SD від 02.09.2019 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

29.05.2020 року позивачем було повідомлено про сплату Приватним підприємством «Торговий дім Косметік Парадіз» частини заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р. в розмірі 10 000,00 грн. та надано суду копії відповідних платіжних доручень.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував, хоча був належним чином повідомлений про дати проведення судових засідань у справі. Строк подання відзиву закінчився 24.02.2020р.

Так, в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі від 03.02.2020 р., копії ухвали від 25.02.2020 р., якою відповідача було повідомлено про перерву в підготовчому засіданні, та копії ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 19.03.2020 р. (а.с. 95, 114). Суд задовільняв клопотання відповідача та відкладав розгляд справи у зв"язку з тим, що відповідач прагнув забезпечити явку представника у засідання, однак у жодне з засідань відповідач не прибув, причин неявки не повідомив, жодних заперечень проти позову не надав.

Крім того, копію ухвали господарського суду про відкладення розгляду справи від 09.04.2020 р., направлену на адресу Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було повернуто до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній» (а.с.130-132).

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи, що процесуальні документи у справі направлялись на адресу Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз», вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, воно вважається таким, що повідомлене належним чином про судовий розгляд даної справи. Крім того, ухвали суду були своєчасно розміщені судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Також згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

03.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Візаж Дістрібюсьон» та Приватним підприємством «Торговий дім Косметік Парадіз» укладено договір поставки № 10312SD (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Постачальник (ТОВ «Візаж Дістрібюсьон») зобов`язувався поставляти товари відповідно до поданих Покупцем (ПП «Торговий дім Косметік Парадіз») замовлень, а Покупець - приймати такі товари та своєчасно сплачувати їх вартість в порядку та на умовах, що визначені даним договором.

Згідно з п. 3.1 договору Постачальник здійснює поставку товарів на умовах DDP - до місця призначення, зазначеного у Замовленні (правила «ІНКОТЕРМС» в редакції 2000 року), тобто Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця Замовлення на потсавку товарів та здійснити поставку своїми засобами та за свій рахунок на адресу та в строк, вказані у такому Замовленні, а також на умовах згідно п. 1.1 даного договору.

Пунктом 3.3 договору № 10312SD від 03.03.2012 р. визначено, що право власності на товари, що поставляються Постачальником, переходить до покупця після його отримання від Постачальника транспортної (видаткової) накладної, що засвідчує момент прийняття товарів Покупцем. Після отримання Товару Покупець несе всі ризики випадкової загибелі або пошкодження.

На виконання зазначених норм договору № 10312SD від 03.03.2012 р. позивач передавав у власність відповідача товар, на підтверджується чого позивачем надано видаткові накладні за період з 15.02.2016 р. по 31.08.2018 р. на загальну суму 540 543,11 грн. (а.с. 13-50).

Також пунктом 3.7 договору передбачено, що повернення товару здійснюватиметься в усій кількості за останньою ціною, за якою прийнято товари. При цьому Постачальник повинен відшкодувати Покупцю вартість товарів, які повертаються протягом 15 днів або, у випадку наявності заборгованості Покупця перед Постачальником, заборгованість буде зменшено шляхом проведення заліку зустрічних вимог.

В матеріалах справи містяться належним чином засвідчені копії накладних на повернення від покупця за період з 04.08.2016 р. по 02.08.2017 р. на загальну суму 192 103,25 грн.

Згідно з п. 5.2 договору поставки № 10312SD від 03.03.2012 р. Покупець повинен проводити оплати поставлених товарів кожного тридцятого календарного дня з дати виконання першої поставки.

Позивач вказує, що відповідач в порушення умов договору за отриманий товар розрахувався частково, з огляду на що заявив до стягнення з Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз» 200 233,95 грн. заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір поставки № 10312SD від 03.03.2012 р., видаткові накладні за період з 15.02.2016 р. по 31.08.2018 р., накладні на повернення від покупця за період з 04.08.2016 р. по 02.08.2017 р. акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2012 р. по 01.03.2012 р., акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2018 року по серпень 2018 року, акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2019 року по серпень 2019 року та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував зобов`язання за договором № 10312SD від 03.03.2012 р. щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі.

У відповідності до п. 3.7 договору № 10312SD від 03.03.2012 р. сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2019 року по серпень 2019 року (а.с. 68), згідно з яким заборгованість Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Візаж Дістрібюсьон» становить 200 233,95 грн.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2020 року - після звернення до суду з даним позовом- відповідачем було здійснено оплату на користь позивача частини заявленої до стягнення основної заборгованості за договором № 10312SD від 03.03.2012 р. в сумі 10 000,00 грн. (згідно з платіжними дорученнями № 3108 та № 3109 від 31.01.2020 р.).

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, наявні підстави для закриття провадження в даній справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором № 10312SD від 03.03.2012 р. в розмірі 10 000,00 грн.

Доказів сплати залишку основної заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 року суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 190 233,95 грн. заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р. підтверджені документально та нормами матеріального права та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково в залежності від результатів вирішення спору.

Оскільки відповідач сплатив частину суми заборгованості в розмірі 10 000,00 грн. вже після звернення позивача до суду із даним позовом, на нього покладається судовий збір в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Торговий дім Косметік Парадіз» (36000, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 15, кв. 44, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Візаж Дістрібюсьон» (01010, м. Київ, Дніпровський узвіз, буд. 1, ) - 190 233,95 грн. заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р.; 3 003,51 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. Закрити провадження у справі в частині стягнення 10 000,00 грн. заборгованості за договором поставки № 10312SD від 03.03.2012 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 ГПК України, інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву, а також строк, який встановлює суд у своєму рішенні, обчислюються з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.06.2020 р.

Суддя О.С. Мацко