ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року Справа № 906/1166/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Василишин А.Р.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19, ухвалене суддею Лозинською І.В., повний текст рішення складено 21.02.2020 р.

за позовом Державної екологічної інспекції Поліського округу (м. Житомир)

до Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" (Житомирська область, Житомирський район, с. Висока Піч)

про стягнення 87 350,00 грн.

Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулась до господарського суду Житомирської області з позовною заявою (з врахуванням уточненої позовної заяви від 18.11.2019, вих.№4308/9-10) до Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" про стягнення завданих збитків на суму 87 350,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що під час перевірки, яка тривала з 11.04.2018 до 10.09.2018, виявлено, що відповідач здійснював свою діяльність за відсутності дозволу на спеціальне водокористування: з підземного горизонту було забрано та використано води в об`ємі 18789 куб. метрів.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у задоволенні позову Державної екологічної інспекції Поліського округу до Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" про стягнення 87 350,00 грн. - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Державна екологічна інспекція Поліського округу звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 та прийняти нове рішення про стягнення з Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" на користь держави, а саме на р/р 6205, - , МФО 899998, отримувач УК у Житомирському районі с. Висока Піч - завдані збитки в сумі 87 350,00 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник звертає увагу, на те, що у рішенні від 19.02.2020 р. по справі № 906/1166/19 господарський суд Житомирської області зазначив, що в період з 11.04.2018 до 10.09.2018 КП "Управління житлом експлуатації інфраструктури забезпечення" здійснювало самовільне водокористування з підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що не заперечується самим відповідачем та підтверджується актом №3. Разом з тим, суд вважає що відповідач не має можливості припинити водопостачання населенню, підприємствам і організаціям у зв`язку із не продовженням терміну дії дозволу на спеціальне водокористування, оскільки зупинка водопостачання могла призвести до порушення забезпечення громадян водою для питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, що несе загрозу життю та здоров`ю відповідно до ст. ст. 6, 7 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", а тому господарський суд прийшов до висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Однак, відповідач визнає свою вину, про що господарський суд зазначає у своєму рішенні. Проте, суд при винесенні рішення посилаючись на поняття справедливості та не бере до уваги бездіяльність посадових осіб. Дозвіл на спецводокористування був виданий з 11.04.2018 до 10.09.2018, а посадові особи КП " Управління житлом експлуатації інфраструктури забезпечення" не забезпечили вчасне виготовлення даного дозволу, чим порушили природоохоронне законодавство, а саме Водний кодекс п.9 стаття 44, оскільки спеціальне водокористування здійснюється лише за наявності дозволу.

Зважаючи на вище вказані доводи апелянт вважає, що рішення від 19.02.2020 по справі №906/1166/19 прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

20.03.2020 р. ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 - залишено без руху. Зобов`язано апелянта - Державну екологічну інспекцію Поліського округу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: подати оригінал платіжного документа (квитанції, платіжного доручення, тощо) про сплату судового збору в розмірі 2 881,50 грн та подати до суду докази надсилання Комунальному підприємству "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" копії апеляційної скарги з додатками (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

10.04.2020 р. на електронну адресу апеляційного суду від Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної доручення №115 від 01 квітня 2020р. про оплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2161,50 грн. та докази надсилання Комунальному підприємству "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" копії апеляційної скарги з додатками.

Крім того, в клопотанні апелянт просить відстрочити сплату судового збору в сумі 720 грн. до надходження фінансування по відповідному коду кваліфікації до 25.04.2020 р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.04.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 в порядку письмового провадження. Відстрочено Державній екологічній інспекції Поліського округу сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 в розмірі 720 грн. до 01.05.2020 р. та запропоновано Комунальному підприємству "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення", у строк до 14.05.2020 р. у справі №906/1166/19 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмовий відзив на апеляційну скаргу.

На виконання ухвали суду від 14.04.2020 р. по справі №906/1166/19 Державна екологічна інспекція Поліського округу надіслала на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду копію квитанції №30893756-1 про доплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 720 грн.

Відповідно до ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи ( абзац 2 частина 10 статті 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції сторони були повідомленні належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення які знаходяться в матеріалах справи.

До початку розгляду апеляційної скарги по суті відповідач Комунальне підприємство "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" не скористався своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом строку, встановленого в ухвалі суду від 14.04.2020 р., що згідно з ч.3 ст.263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Північно - західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволені позову. Відмовляючи в задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що відповідач не мав можливості припинити водопостачання населенню, підприємствам і організаціям у зв`язку із не продовженням терміну дії дозволу на спеціальне водокористування, оскільки зупинка водопостачання могла призвести до порушення забезпечення громадян водою для питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, що несе загрозу життю та здоров`ю відповідно до ст. ст. 6, 7 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

2.Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

На підставі повідомлення вих. № 2836/04-14, наказу від 31.10.2018 № 1-П та посвідчення (направлення) від 31.10.2018 №13 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в Житомирської області з 05.11.2018 до 13.11.2018 проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання Комунальним підприємством "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складений акт № 3 (а. с. 8 - 17).

Під час державного нагляду (контролю) виявлено такі порушення:

- ст. ст. 44, 49 Водного кодексу України - в період з 11.04.2018 до 10.09.2018 відповідач здійснював самовільне водокористування підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування;

- ст.44 Водного кодексу України - відсутній технологічний регламент роботи очисних споруд каналізації; не повірений водовимірювальний лічильник;

- ст.105 Водного кодексу України - не обладнано локальні мережі спостережу вальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод;

- п. г) ст. 17, ч. 1 ст. 34 Закону України "Про відходи", п.п.1.4. п. 1 Інструкції щодо заповнення типової форми первинної облікової документації № 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", затвердженої наказом Мінприроди України від 07.07.2008 № 342 - не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, розміщуються, зберігаються, видаляються;

- ст. 17 Закону України "Про відходи" - не визначено та не погоджено склад і властивості відходів, що утворюються, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища;

- ст. ст. 17, 27 ЗУ "Про відходи", Постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 18.02.2016 - не розраховано показник загального утворення відходів, що визначає необхідність подання декларації про відходи або розроблення реєстрової карти об`єкта утворення відходів;

- ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" - викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, а саме поля фільтрації, робота зварювального апарату здійснюється без дозволу на викиди.

Відповідно до ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час вказаної планової перевірки винесено припис від 13.11.2018 КП "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" .

В матеріалах справи є протоколи про адміністративні правопорушення та постанови про накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу за наслідками виявлення вказаних порушень з доказами їх оплати.

Так, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу складено протокол №002199 від 05.11.2018 про адміністративне правопорушення у зв`язку з порушенням відповідальною посадовою особою КП "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" право державної власності на воду тим, що в період з 11.04.2018 до 10.09.2018 здійснювалось самовільне водокористування за відсутності відповідного дозволу, що є порушенням ст.44 Водного кодексу України; повідомлено під підпис особи, яка вчинила адміністративне правопорушення - керівника комунального підприємства ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення 13.11.2018 о 12:00 год. (а. с. 24).

З наведених у вказаному протоколі пояснень порушника вбачається, що водозабір здійснювався в період виготовлення дозволу у зв`язку з тим, що старий не був продовжений із зміною законодавства; всі відрахування в бюджет здійснювались в повному обсязі та своєчасно.

Постановою від 13.11.2018 №19-2.3 про накладення адміністративного стягнення, гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 48 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. (а. с. 23).

ОСОБА_1 вказану суму штрафу сплачено повністю, про що свідчить квитанція № 6 від 27.11.2018 (а. с. 25).

17.01.2018 відповідачу направлялась претензія № 9-2.3/1 від 08.01.2019, якою на підставі ст. ст. 20-2, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" запропоновано відповідачу в місячний термін відшкодувати збитки, заподіяні державі внаслідок самовільного водокористування за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в сумі 87 350,00 грн.; до претензії додано розрахунок розміру відшкодування збитків (а. с. 31, 32).

Відповідач добровільно не відшкодував заподіяної ним шкоди, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення її розміру у примусовому порядку.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. відмовлено у задоволенні позову Державної екологічної інспекції Поліського округу.

3. Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно із статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Частинами 1, 2 статті 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.44 Водного кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Статтею 49 Водного кодексу України встановлено, що спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

У дозволі на спеціальне водокористування встановлюються ліміт забору води, ліміт використання води та ліміт скидання забруднюючих речовин. У разі настання маловоддя ці ліміти можуть бути зменшені органом, що видав дозвіл, без коригування дозволу на спеціальне водокористування.

Згідно з ч.1, п.6 ч.3 ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Частиною 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, встановлено Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 (далі - Методика № 389).

Розрахунок збитків здійснено позивачем відповідно до пункту 9.1 Методики, згідно з яким розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою: Зсам = 5 х W х Тар (грн.),

де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3;

Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої статтею 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.

Апеляційним судом не встановлено неправильності розрахунку розміру завданих збитків, оскільки розрахунок розміру збитків позивачем здійснено на підставі даних звітності відповідача (звітів за формою № 2ТП-водгосп) та відповідно до п.7.3. Методики.

Враховуючи викладене, порушення відповідачем природоохоронного законодавства належним чином встановлено, підтверджується матеріалами справи і не спростовано відповідачем.

4. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Предметом спору у справі є наявність правових підстав для стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного користування водними ресурсами без дозволу на спеціальне водокористування.

В даному випадку факт відсутності у відповідача дозволу на спеціальне водокористування у спірному періоді з 11.04.2018 р. до 10.09.2018 р. встановлений за результатом проведеного заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог природоохоронного законодавства та засвідчений актом перевірки.

Відповідач не надав дозволу на спеціальне водокористування за спірний період та не заперечує того факту, що у спірному періоді дозвіл був відсутній.

Державною екологічною інспекцією Поліського округу зроблено розрахунок збитків, заподіяних державі самовільним водокористуванням з підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування відповідно до Методики за період з 11.04.2018 по 10.09.2018 р., розмір яких склав 87 350 грн. Даний розрахунок перевірений місцевим господарським судом.

Відповідачем не оспорювався розмір розрахованих збитків у розмірі 87 350 грн.

Отже, у діях відповідача вбачається наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди (збитків): 1) протиправність поведінки в діях відповідача, яка полягає у порушенні норм статей 44, 49 Водного кодексу України; 2) наслідком діяльності відповідача, що пов`язана з самовільним забором води за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, закон визначає спричинення шкоди; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав, а шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки; відповідач, в процесі своєї господарської діяльності здійснив самовільний забір води з підземного горизонту в об`ємі 18789 м. куб, в порушення статей 44, 49 Водного кодексу України, без відповідного на те дозволу, спричинивши державі шкоду; 4) вина відповідача полягає у самовільному водокористуванні.

Посилання відповідача на несвоєчасне отримання дозволу з причин тривалого погодження документів державними органами не надає право Комунальному підприємству "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" на самовільне користування надрами та не може бути підставою для визнання його дій щодо здійснення забору води без спеціального дозволу на користування надрами правомірними та звільнення його від відповідальності за завдану державі шкоду.

Відтак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснювалося самовільне водокористування з підземного горизонту за відсутності дозволу на спеціальне водокористування в період з 11.04.2018 р. по 10.09.2018 р., при цьому затримка у отриманні дозволу на водокористування сталася з вини відповідача у зв`язку із невчасним зверненням до державних органів для його отримання. Водночас, сама по собі процедура отримання спеціального дозволу на користування надрами не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди, завдану державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 87 350 грн.

5.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що в апеляційній скарзі Державної екологічної інспекції Поліського округу наведено достатні та переконливі доводи, на підставі яких колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги. А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Житомирської області необхідно скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 не відповідає вимогам щодо повного та достовірного встановлення обставин, які підлягали встановленню господарським судом.

За таких обставин, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст.. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Поліського округу на рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2020 р. у справі №906/1166/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Житомирської області скасувати. Прийняти нове рішення про задоволення позову, у зв`язку з чим викласти резолютивну частину в такій редакції:

"Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" (12427, Житомирська обл., Житомирський район, село Висока Піч, вул. Воронкіна, будинок 6, квартира 44, ) на користь держави на розрахунковий рахунок 6205, - , МФО 899998, отримувач УК ДКСУ у Житомирському районі Житомирської області с.Висока Піч - збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу в сумі 87 350 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Управління житлом експлуатація інфраструктури забезпечення" (12427, Житомирська область, Житомирський район, с. Висока Піч, вул. Воронкіна, буд. 6, кв. 44, ) на користь Державної екологічної інспекції Поліського округу (10014, м. Житомир, вул. Леха Качинського, 12-а, ) - 1921,00 грн. витрат по сплату судового збору за подання позовної заяви та 2 881,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Житомирської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Справу №906/1166/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "15" червня 2020 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.