ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 910/15788/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020

(повний текст рішення складено 18.02.2020)

у справі № 910/15788/19 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південбудконтракт"

до Київської міської ради

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди та поновлення терміну дії договору

за участю представників:

від позивача: Ступак А.Ю.,

від відповідача: Перепеліцин К.М.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Південбудконтракт" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 75-6-00373 від 17.12.2007 та поновлення терміну дії договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою та виконує всі обов`язки орендаря, а Київська міська рада протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, не надала листа-повідомлення про заперечення у поновленні строку такого договору, тому на думку позивача, договір оренди земельної ділянки № 75-6-00373 (зі змінами та доповненнями) від 17.12.2007 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

В той же час, відповідно до положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", після автоматичної пролонгації дії договору у відповідності до ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", вимагається укладення сторонами відповідної додаткової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2019 за клопотанням позивача замінено первісного відповідача Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на належного відповідача Київську міську раду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020, позов задоволено частково, визнано укладеною між сторонами додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки № 75-6-00373 від 17.12.2007 (зі змінами та доповненнями) в редакції, запропонованій позивачем.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про наявність підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки № 75-6-00373 (зі змінами та доповненнями) від 17.12.2007 на новий строк згідно з ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", врахувавши факт належного виконання позивачем умов договору оренди, ненадіслання відповідачем у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк, продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору.

Не погодившись з рішенням, Київська міська рада звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, які мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/15788/19 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. За твердженням скаржника, оскаржене рішення ухвалено також всупереч правовому висновку, викладеному ВП ВС у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/15788/19 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 19.05.2020.

13.04.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/15788/19 без змін, а апеляційну скаргу Київської міської ради без задоволення з огляду на її безпідставність.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 09.06.2020.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 17.12.2007 між ТОВ "Південбудконтракт" (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) на підставі рішення Київської міської ради від 12.07.2007 № 1106/1767 укладено договір оренди земельної ділянки № 75-6-00373.

Відповідно до п. 2.1 договору, об`єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - перетин вул. Львівської та вул. Живописної у Святошинському районі м. Києва;

- розмір 5 602 кв. м.;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування громадсько-житлового комплексу з нежитловими приміщеннями та об`єктами соціального призначення та підземними паркінгами;

- кадастровий номер :75:212:0010.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 17.12.2007 відповідач передав, а позивач прийняв об`єкт оренди.

По закінченню строку дії договору оренди, його було поновлено на 5 років на підставі договору про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем 15.05.2014, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційний № 288.

З урахуванням змін та доповнень, строк дії договору оренди було встановлено до 15.05.2019.

Відповідно до п.11.3 договору договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 11.7 договору передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов, переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію та сплачувати орендну плату за період від дня закінчення дії цього договору до дня поновлення його дії у порядку та розмірах, встановлених цим договором.

Як встановлено місцевим господарським судом, орендар, реалізуючи своє переважне право на поновлення договору оренди за 4 місяці до закінчення дії договору оренди направив орендодавцю лист-повідомлення № КОП-1313 від 15.01.2019 щодо поновлення договору оренди.

Проте, орендодавець не розглянув лист-повідомлення у місячний строк. Жодних листів-повідомлень щодо прийнятого рішення відповідач на адресу позивача не надсилав.

У відповідь на лист-повідомлення позивач отримав лист від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.08.2019 № 05716-14354 з повідомленнням, що на розгляді постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування знаходиться проект рішення Київської міської ради від 26.03.2019 № 08/231-1321/ПР "Про відмову у поновленні товариству з обмеженою відповідальністю "Південбудконтракт" договору оренди земельної ділянки від 17.12.2007 № 75-6-00373 (зі змінами) для будівництва, експлуатації та обслуговування громадсько-житлового комплексу з нежитловими приміщеннями та об`єктами соціального призначення з підземними паркінгами на перетині вул. Львівської та Живописної у Святошинському районі м. Києва", суб`єктами подання якого є депутати Київської міської ради. У зв`язку з чим, було поінформовано орендаря, що наразі відсутні підстави для підготовки Департаментом відповідних документів за листом-повідомленням про поновлення зазначеного договору оренди.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, станом на час звернення до суду за захистом своїх прав, орендар після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує належним чином користуватися орендованою ділянкою та виконує обов`язки землекористувача за спірним договором оренди земельної ділянки, в тому числі сплачує орендну плату. Факт сплати позивачем орендної плати підтверджується доданими до позову копіями платіжних доручень. Докази наявності у позивача заборгованості по орендній платі станом на час вирішення спору матеріали справи не містять. Відсутні також докази того, що протягом строку дії договору чи протягом місяця після його закінчення відповідачем направлялися позивачу претензії щодо неналежного виконання позивачем умов договору, зокрема щодо незавершення будівництва.

У місячний строк після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, відповідач не направляв позивачу повідомлення про відмову в поновленні договору оренди земельної ділянки.

Місцевий господарський суд обґрунтовано вказав, що лист від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.08.2019 № 05716-14354 з огляду на його зміст та суб`єктність не можна вважати відмовою (запереченням) в поновленні договору на підставі ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі").

Частиною 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Тобто, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому, відповідно до ч. 11 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Проте у визначений законодавством строк додаткова угода про поновлення договору оренди земельної ділянки № 75-6-00373 від 17.12.2007 (зі змінами та доповненнями), надіслана з листом вих. № б/н від 15.10.2019, сторонами укладена не була.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами частин 6-11 статті 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб, вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (зокрема користування земельною ділянкою поза межами строку договору за відсутності заперечень орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

Отже, у такому випадку належним способом захисту порушеного права є позов про визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах шляхом укладення відповідної додаткової угоди в судовому порядку, оскільки сама по собі вимога про визнання поновленим договору оренди землі не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу приписів ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" про обов`язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що і може бути предметом розгляду в суді.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 922/1464/18 та від 19.03.2019 у справі № 908/2484/17.

Частиною шостою ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц провадження № 14-65цс18 вказала, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Позивач після закінчення строку дії договору оренди продовжив користуватися наданою в оренду земельною ділянкою і протилежного відповідачем не доведено; позивач належно виконує умови договору, претензій щодо неналежного виконання умов договору, зокрема щодо незавершення будівництва, упродовж дії договору та після його закінчення від відповідача не надходило, як і не було отримано позивачем повідомлення відповідача про відмову у поновленні спірного договору на новий строк (КГС ВС від 05.03.2019 № 910/20962/17).

Таким чином, доводи скаржника, щодо невідповідності оскарженого рішення правовому висновку, викладеному ВП ВС у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц не знайшли свого підтвердження з огляду на встановлену сукупність юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2 - 5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Отже, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1-5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає згідно з частиною 6 цієї норми.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог та підтвердження тих обставин, на які він посилається в своїй апеляційній скарзі.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/15788/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 у справі № 910/15788/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/15788/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова