ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" травня 2020 р. Cправа № 902/833/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "СЕНС ЛТД", с. Якушинці Вінницького району Вінницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "МП Юлія", м.Вінниця

про розірвання договору та стягнення 223980,54 грн

представники сторін в судове засідання не з'явились

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Матвійчук В.В.) знаходилась справа №902/833/17 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "СЕНС ЛТД" до товариства з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" про розірвання договору та стягнення 223980,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за договором підряду №03-06/2016 від 17.02.2016, припинивши будівельні роботи після складання акту №1 за квітень 2016 року.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 28.09.2017 позов задоволено в повному обсязі; розірвано укладений між сторонами договір підряду №03-06/2016 від 17.02.2016 та стягнуто з ТОВ "МП Юлія" на користь ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "СЕНС ЛТД" 223980,54 грн боргу.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 рішення Господарського суду Вінницької області від 28.09.2017 залишено без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" задоволено. Рішення господарського суду Вінницької області від 28.09.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 по справі №902/833/17 скасовано. Справу №902/833/17 направлено до Господарського суду Вінницької області на новий розгляд. При цьому у своїй постанові зазначивши наступне:

"Верховний Суд дійшов висновку, що місцевий суд не забезпечив відповідачу можливості реалізувати процесуальні права передбачені ст.22 ГПК України, оскільки розглянув справу у першому судовому засіданні за відсутності останнього та наявності клопотання про відкладення, у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні через відрядження, що було підтверджено відповідними доказами.

У свою чергу, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги надані представником відповідача докази під час апеляційного розгляду, що можуть свідчити про належне виконання відповідачем своїх обов'язків по договору підряду та відсутність підстав для стягнення з останнього суми заявлених коштів. Водночас, суд апеляційної інстанції у судовому рішенні обмежився лише оцінкою доказів, наданих позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін судового процесу.

Щодо клопотання скаржника про проведення судової будівельної експертизи, Суд зазначає, що суди під час нового розгляду справи мають встановити необхідність призначення вказаної експертизи у випадку недостатності доказів для встановлення фактичних обставин з метою повного та всебічного розгляду справи, враховуючи реальну можливість встановлення таких обставин шляхом проведення даної експертизи при цьому забезпечивши баланс розумності строку розгляду справи, що буде безумовно порушений у випадку призначення останньої та необхідності у встановленні певних обставин виключно шляхом проведення досліджень із залученням фахівців у будівельній галузі.

Враховуючи викладене, постановлені у справі судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими, в зв'язку з чим вони підлягають скасуванню".

17.07.2018 матеріали справи повернулись до Господарського суду Вінницької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2018 для розгляду вказаної справи визначено суддю Нешик О.С.

Ухвалою суду від 23.07.2018 суддею Нешик О.С. постановлено прийняти справу №902/833/17 до свого провадження; розгляд справи №902/833/17 здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

07.08.2018 на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову, зазначаючи, що від позивача не надходило пропозицій стосовно розірвання договору, в зв`язку з чим останнім порушений встановлений порядок розірвання господарських договорів.

Щодо вимоги про стягнення 223980,54 грн відповідач вказує, що позивач не проводив жодної попередньої оплати за Договором, разом з тим, мають місце регулярні платежі (загальна кількість платежів складає 52), які беруть початок з 04.06.2016 та завершуються аж 25.05.2016. Такі платежі, на переконання відповідача, свідчать про вчасне і належне виконання робіт підрядником і фактичне їх прийняття замовником шляхом здійснення їх оплати.

Окремо товариство з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" зауважує про проведення періодичних оплат навіть поза строком виконання робіт, тобто після 20.05.2017, що також, на думку останнього, не може свідчити про істотне порушення з його сторони умов Договору.

Окрім того, відповідач просить суд прийняти до уваги представлені ним документи, зокрема, акти №№ 2, 3 і 4 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 року (форма КБ-2в) та те, що позивач відмовився від їх прийняття та підписання, що підтверджено відповідними документами; видаткові накладні на будівельні матеріали; договори підряду; акти огляду прихованих робіт; журнал вихідного контролю якості надходження матеріалів, фото матеріалів (п.10.3 Договору) тощо.

Таким чином, відповідач вважає, що подані ним докази свідчать про фактичне виконання товариством з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" умов Договору на більшу суму, ніж перераховано позивачем.

05.09.2018 позивачем до суду подано відповідь на відзив №383 від 04.09.2018, в якій останній вказує, що з урахуванням ч.2 ст.124 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 за №15-рп/2002 у справі №1-2/2002 приписи статті 188 ГК України та ст.11 ГПК України не позбавляють сторону договору права на звернення до суду з вимогою про зміну або розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору. При цьому позивач вважає, що ним надано суду належні докази в підтвердження істотного відступлення відповідачем від умов договору підряду, так як останнім виконано роботи частково.

Також позивач зазначає, що відповідачем виконані роботи по будівництву виробничої будівлі в с.Якушинці по вул.Хмельницьке шосе, 10-й км частково на суму 467019,46 грн. Подальше виконання робіт відповідачем припинено і станом на день розгляду справи в суді доказів протилежного не надано.

Додатково позивач вказує, що документи (акти №2, №3, №4 приймання виконання будівельних робіт за травень (форма КБ-2В) подані відповідачем вх. №33008 від 16.11.2017 взагалі не повинні прийматись судом до уваги, оскільки є необґрунтованими, такими, що складені в односторонньому порядку, не відповідають вимогам закону, не були належним чином направлені позивачу.

Ухвалою суду від 26.09.2018 у даній справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, у зв'язку із чим провадження по її розгляду було зупинено.

В подальшому, ухвалою суду від 16.12.2019, призначена судово-технічна експертиза, провадження на час її проведення - зупинено. Проведення експертизи доручено експерту Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Супровідним листом №220/20-21 Вінницьке відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи №902/833/17 разом із висновком експерта за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №220/20-21 від 27.03.2020 повернуло до Господарського суду Вінницької області.

21.04.2020 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначення судового засідання на 19.05.2020.

За результатами судового засідання, 19.05.2020, судом постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 27.05.2020.

На визначену судом дату (27.05.2020) з'явилися представники обох сторін та експерт.

Під час судового засідання, 27.05.2020, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, натомість представник відповідача проти їх задоволення заперечив.

Після закінчення судових дебатів суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати та орієнтовний час повернення - 28.05.2020.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення, 28.05.2020, представники сторін не з'явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17.02.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "СЕНС ЛТД" (далі по тексту також - Замовник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" (далі по тексту також - Підрядник, відповідач) укладено договір підряду №03-06/2016 (далі по тексту також - Договір).

Предметом цього Договору є виконання Підрядником робіт з будівництва виробничої будівлі за адресою: с.Якушинці, Хмельницьке шосе, 10-й км Вінницького району Вінницької області.

Замовник зобов'язується прийняти виконані Підрядником роботи й оплатити їх відповідно до Договору та додатків до нього (п.1.2. Договору).

Загальна вартість виконаних робіт складає 1129571 грн з ПДВ (п.2.1. Договору).

Вартість Договору визначається на підставі Договірної ціни, що є невід'ємною частиною Договору. Договірна ціна направляється Підрядником на адресу Замовника для його затвердження. Після затвердження Договірної ціни Замовником перегляд розцінок локального кошторису допускається тільки по узгодженню двома сторонами Договору (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.2.3 Договору Підрядник виконує роботи згідно Договірної ціни. )

Оплата за виконані роботи за Договором буде здійснюватись в національній валюті України шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника (п. 3.1. Договору).

Пунктом 3.2 Договору сторони передбачили, що Замовник перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника попередню оплату у розмірі 50% від суми Договору.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі Актів приймання виконаних підрядних робіт за формою КБ-2в та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3 шляхом перерахування Підряднику коштів у сумі вартості виконаних Підрядником робіт, які були прийняті Замовником до оплати (п. 3.3. Договору).

Датою початку робіт по Договору вважається дата підписання Сторонами Договору підряду (п. 4.1. Договору).

Строк виконання робіт: 20 травня 2016 року (п.4.2. Договору).

У випадку несприятливих погодних умов, які можуть вплинути на якість і строки виконання робіт, Підрядник за узгодженням із Замовником має право призупинити роботи. Зупинка робіт на об'єкті оформляється Сторонами відповідним актом (п. 4.3. Договору).

Сторонами також узгоджено, що усі суперечки між ними, з яких не було досягнуто згоди, розв'язуються у відповідності до законодавства України в господарському суді. Сторони визначають, що всі ймовірні претензії за Даним Договором повинні бути розглянуті сторонами протягом 10 днів з моменту отримання претензії (п.п. 8.1-8.2 Договору).

Умови Даного Договору мають однакову зобов'язувану силу для сторін і можуть бути змінені за взаємною згодою з обов'язковим складанням письмового документу (п.9 Договору).

Договірною ціною до Договору Сторони погодили загальну ціну Договору, яка складає 1129571 грн.

В період з 04.03.2016 по 25.05.2016 позивач, згідно платіжних доручень, перерахував на рахунок відповідача 691000 грн (а.с.10-61, т.1).

30.04.2016 позивач прийняв виконані відповідачем роботи на загальну суму 467019,46 грн, що підтверджується обопільно підписаним Актом приймання виконаних підрядних робіт №1 за квітень 2016 року та Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за квітень 2016 року (а.с.69-74, т.1).

За твердженнями позивача, відповідач припинив подальше виконання визначених Договором будівельних робіт у зв'язку із чим, він звернувся до суду з даним позовом про розірвання договору підряду №03-06/2016 від 17.02.2016 та стягнення 223980,54 грн.

Враховуючи викладені обставини, суд зважає на наступні законодавчі норми.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України майново-господарські зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений сторонами 17.02.2016 договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України).

Права замовника під час виконання роботи підрядником передбачені статтею 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якої:

1. Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (частина перша статті).

2. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків (частина друга статті).

3. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника (частина третя статті);

4. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (частина четверта статті).

Правовий аналіз частин другої та четвертої статті 849 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що вони встановлюють дві окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду та, відповідно, мають різні правові наслідки такої відмови.

Так, частиною другою цієї статті передбачено право замовника на відмову від договору підряду лише за наявності конкретно визначеної законодавством умови, коли підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим. При цьому наслідком такої відмови є виникнення саме у замовника права вимагати відшкодування збитків з підрядника.

Натомість частина четверта зазначеної статті встановлює безумовне право замовника відмовитися від договору, але з обов'язком саме замовника виплатити підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувати підряднику збитки, завдані розірванням договору.

В постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №904/5265/18 викладено правову позицію, згідно якої для правильного вирішення спору про стягнення невикористаної частини авансу як наслідку відмови замовника від договору підряду судам необхідно достовірно встановити правомірність відмови замовника від договору, а також обставини того, на підставі якої саме частини статті 849 ЦК України чи умови договору замовник відмовився від договору підряду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, в якості підстав для відмови від договору підряду та стягнення грошових коштів, позивач зазначив, що відповідач порушив вимоги п.4.2 Договору щодо виконання робіт у повному обсязі (виконавши лише часту робіт згідно Акту №1 за квітень 2016 року) до 20.05.2016.

При цьому позивач обґрунтовує своє право на відмову від договору підряду положенням ч.2 ст.852 Цивільного кодексу України, відповідно до якого за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, під час розгляду даної справи необхідно було встановити, чи доведено позивачем наявність визначених у зазначеній нормі підстав для односторонньої відмови від договору підряду.

Спростовуючи позицію позивача про невиконання відповідачем будівельних робіт після 30.04.2016, останнім долучено до матеріалів справи Акти приймання виконання будівельних робіт: №1, №2, №3 за травень 2016 року на загальну суму 315336,58 грн, підписані зі сторони генпідрядника (підрядника) ТОВ "МП "Юлія" та із застереженням наступного змісту: "Представник Замовника від прийняття акту та підпису відмовився. Генеральний директор ТОВ "МП "Юлія" / підпис/ Сеньків І.В.".

Окрім того, в матеріалах справи наявний Акт (а.с.31, том2) наступного змісту:

"На повідомлення про завершення робіт по актах №2, №3, №4 за травень 2016 по об'єкту "Будівництво виробничої будівлі за адресою с.Якушенці, вул.Хмельницьке шосе, 1-й км, Він. район, Він. область" та готовності їх передачі, Замовник ТОВ "ВКФ"Сенс ЛТД" не реагує.

Від отримання і підписання вище зазначених актів Замовник відмовився в присутності представників Підрядника, а саме - Сеньківа І.В., Присяжнюка В.А., Мазура І.В., що засвідчується нашими підписами".

Згідно з частиною четвертою статті 879 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.05.2018 року у справі №916/2726/17.

Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта та скріпити запис про це своїм підписом.

При цьому, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у т. ч. шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт), законом покладений саме на замовника.

Відмова замовника від підписання акта виконаних робіт за договором підряду за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

За таких обставин, законом передбачено можливість складання акту та підписання його підрядником в односторонньому порядку, що спрямовано на захист інтересів підрядника, якщо замовник безпідставно ухиляться від належного прийняття виконаної роботи.

Для з'ясування питання, чи мало місце виконання товариством з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" будівельних робіт після підписання сторонами акту прийняття виконаних будівельних робіт № 1 (за квітень 2016 року) згідно договору підряду №03-06/2016 від 17.02.2016, ухвалою суду від 26.09.2018 у даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

На вирішення даної експертизи було поставлено наступні питання:

"чи відповідає обсяг, вид та вартість наданих будівельних робіт за договором підряду № 03-06/2016 від 17 лютого 2016 року вказаних у актах №№ 2, 3 і 4 приймання виконання будівельних робіт за травень 2016 року (форма КБ-2в), обсягу, виду та вартості згідно договору підряду №03-06/2016 від 17 лютого 2016 року фактично виконаними товариством з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" (код 13317261) за договором підряду № 03-06/2016 від 17 лютого 2016 року? Якщо є невідповідність, то в чому вона полягає?

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом надано висновок № 064/18 від 19.09.2019 наступного змісту:

"На підставі проведеного дослідження з урахуванням наданих на дослідження матеріалів, було встановлено, що обсяг фактично виконаних будівельних робіт на об'єкті "Будівництво виробничої будівлі за адресою: с.Якушинці, вул.Хмельницьке шосе, 10-й км, Вінницький район, Вінницька область" частково не відповідають обсягам будівельних робіт, визначених в Актах приймання виконаних будівельних робіт №№2-4 за травень 2016 року... .

Загальна вартість невиконаних робіт із врахуванням матеріалів та інших витрат, прибутків, податків (в т.ч. ПДВ), які нараховуються на прямі витрати становить 44302,55 грн."

При цьому суд враховує, що у зазначеному висновку судовий експерт зазначив, що деякі будівельні роботи перевірити не вбачається можливим, у зв'язку з тим, що дані види робіт відноситься до прихованих, а Акти огляду прихованих робіт (затверджені належним чином) експерту на дослідження не надавались.

З викладеного слідує, що після підписання сторонами Акту прийняття виконаних будівельних робіт №1 (за квітень 2016 року) згідно договору підряду №03-06/2016 від 17.02.2016 було проведено ряд інших будівельних робіт.

Поряд з тим, 26.09.2018 (під час перегляду справи на новому розгляді) позивач, заперечуючи факт виконання ТОВ "МП Юлія" будівельних робіт у обсязі, більшому, ніж визначений у вищезазначеному акті №1 (за квітень 2016 року), подав до суду заперечення проти заяви ТОВ "МП Юлія" про призначення будівельно-технічної експертизи, зазначаючи при цьому наступне:

"Враховуючи, що ТОВ "МП Юлія" взятих на себе обов'язків за Договором підряду №03-06/2016 не виконало, зокрема припинило проведення будівельних робіт на початковій стадії, ТОВ "ВКФ "Сенс ЛТД" було вимушене знайти іншого підрядника для завершення запланованого будівництва, у зв'язку з чим, 06.06.2016 між ТОВ "Сенс ЛТД" та ПП "ДахБУД" було укладено договір будівельного підряду проведення будівельно-монтажних робіт за адресою: с.Якушинці, вул. Хмельницьке шосе, 10-й км Вінницького району Вінницької області (п.1.1 Договору).

Згідно п.2.1 Договору вартість робіт складає 550173,00 грн, визначена та узгоджена сторонами у договірній ціні від 06.06.2016.

ТОВ "ВКФ "Сенс ЛТД" прийнято виконані ПП "ДахБУД" роботи на загальну суму 550173,29 грн, що підтверджується обопільно підписаними Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за червень 2016 року, Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2016 року, Актом приймання виконаних будівельних робіт №2 за липень 2016 року, Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2016 року".

Враховуючи, що документи на підтвердження виконання робіт приватним підприємством "ДахБуд" надані позивачем не з позовною заявою (як того вимагає ст.80 ГПК України), а при новому розгляді справи, з метою з'ясування обставини щодо їх достовірності, суд, ухвалою від 16.12.2019, призначив у справі судово-технічну експертизу.

На вирішення судово-технічної експертизи судом були поставлені наступі питання:

"Чи нанесений відтиск печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) на наступних документах:

- договір будівельного підряду від 06 червня 2016 року, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Сенс ЛТД» (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) та приватним підприємством "ДахБуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 35996871);

- договірна ціна на будівництво виробничої будівлі за адресою: с.Якушинці, Хмельницьке шосе, 10-й км, Вінницький район, Вінницька область;

- акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року;

- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2016 року;

- акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року;

- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року

- у той час, яким датовані ці документи?"

У разі встановлення при вирішенні попереднього питання щодо невідповідності дати нанесення відтиску печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" на означених в пункті 5.1 резолютивної частини даної ухвали суду документах датам документів - визначити максимально можливий період нанесення відтиску печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Сенс ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) на вище вказаних документах, зокрема місяць, рік".

За результатами проведення вказаної експертизи судовим експертом надано висновок №220/20-21 від 27.03.2020, відповідно до якого надати відповідь на питання: "Чи нанесений відтиск печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) на документі: договір будівельного підряду від 06 червня 2016 року, що укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Сенс ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) та приватним підприємством "ДахБуд" (ідентифікаційний код юридичної особи 35996871) у той час, яким датований цей документ, по причинам викладеним у дослідницькій частині - не вбачається за можливе."

Окрім того судовим експертом також зазначено про неможливість надання відповіді на питання: "Чи нанесений відтиск печатки товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" (ідентифікаційний код юридичної особи 24898170) на документах: договірна ціна на будівництво виробничої будівлі за адресою: с.Якушинці, Хмельницьке шосе, 10-й км., Вінницький район, Вінницька область; акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за червень 2016 року; акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за липень 2016 року, у той час, яким датовані ці документи, по причинам викладеним у дослідницькій частині."

Одночасно суд враховує, що при прийнятті рішення щодо призначення у даній справі судово-технічної експертизи було взято до уваги, що документи, які були предметом експертного дослідження, були подані представником позивача лише під час нового розгляду даної справи, що викликало у суду наявність сумнівів у їх достовірності. При цьому судовий експерт ТОВ "Експертно-юридична фірма "Соломон" Кацага Н.Є., яка здійснювала судову будівельно-технічну експертизу у даній справі, не змогла однозначно визначити особу, яка здійснювала роботи на спірному об`єкті; договір будівельного підряду від 06.06.2016 та акти виконаних робіт нею не досліджувались.

Таким чином, надаючи оцінку наданим позивачем доказам, судом було враховано наступне.

Приписами ст.ст. 73, 80 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З огляду на вказане вище, а також враховуючи, що позивач не обгрунтував неможливість вчасного подання доказів, суд дійшов висновку про залишення копій документів, долучених до заперечення (вх. №02.1-34/7505/18/ від 26.09.2018), без розгляду.

При цьому враховується, що судовим експертом не визначено час виготовлення документів, долучених позивачем до заперечення (вх. №02.1-34/7505/18/ від 26.09.2018) на спростування позиції відповідача про виконання заявлених ним робіт з будівництва, що в сукупності позбавляє суд можливості встановити достовірність інформації, вказаної в документах.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.79 ГПК України, відповідно до якої: наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи наявні матеріали справи, а також висновок будівельно-технічної експертизи №064/18 від 19.09.2019, суд приходить до висновку, що після підписання сторонами акту прийняття виконаних будівельних робіт № 1 (за квітень 2016 року) згідно договору підряду №03-06/2016 від 17.02.2016 відповідач виконував будівельні роботи.

Також варто зазначити, що за загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.651 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Частиною 2 ст.598 ЦК України визначено, що припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Так, договором визначено строк виконання робіт - до 20.05.2016.

Як слідує з матеріалів справи, сторонами обопільно підписано Акт приймання виконання будівельних робіт №1 за квітень 2016 на загальну суму 467019,46 грн.

При цьому, позивач жодного разу не висував претензії відповідачу з приводу прострочення виконання ним робіт, як і не звертався із повідомленням про розірвання Договору підряду.

Натомість в матеріалах справи наявні платіжні доручення, датовані періодом з 20.05.2016 по 25.05.2016, про перерахування на рахунок відповідача грошових коштів, що, на думку суду, свідчить про схвалення з боку позивача проведення відповідачем робіт поза межами строку, визначеного Договором підряду.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що позивачем не доведено наявність обставин, на які останній посилався як на підставу позовних вимог, а також не дотримано зазначеного вище порядку для розірвання договору підряду, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору за подання позову згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Також, під час судового засідання, 27.05.2020, судом розглянуто заяву відповідача про вирішення питання про поворот виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 28.09.2017, шляхом зобов'язання ТОВ "ВКФ "СенсЛТД" повернути на користь ТОВ "МП Юлія" грошові кошти в сумі 228940,25 грн у зв'язку із чим слід зазначити наступне.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.333 ГПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він відмовляє в позові повністю.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (ч.6 ст. 333 ГПК України).

Як слідує з доданих до заяви б/н від 25.09.2018 доказів: на виконання рішення Господарського суду Вінницької області по справі №902/833/17 відповідачем сплачено грошові кошти в сумі 248749,28 грн, що підтверджується випискою по рахунку від 28.03.2018 (а.с.98, т.3).

Окрім того, в матеріалах справи також наявна постанова старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 04.04.2018 про закриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 26.12.2017 по справі №902/833/17 з підстав фактичного повного виконання рішення.

Оскільки під час нового розгляду справи суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю, заява ТОВ "МП "Юлія" про поворот виконання рішення від 28.09.2017 у справі № 902/833/17 підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат відповідача, суд враховує, що в судовому засіданні, 27.05.2020, представником відповідача до закінчення судових дебатів заявлено клопотання про розгляд вказаного питання в судовому засіданні після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Приписами ч.1 ст.221 ГПК України визначено: "Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог."

Таким чином, з метою вирішення питання стосовно розподілу решти судових витрат слід призначити судове засідання.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 221 ст. ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, 333 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Призначити судове засідання для вирішення питання стосовно розподілу судових витрат відповідача, яке відбудеться 07 липня 2020 року на 11 год. 00 хв. в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, 3-й поверх), про що повідомити сторони в тому числі шляхом направлення їм телефонограм.

3. В поворот виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 28.09.2017 у справі №902/833/17 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма "СЕНС ЛТД" (вул.Хмельницьке шосе, 10-й км, с.Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МП Юлія" (вул.Театральна, буд.1, м.Вінниця, 21050, ) грошові кошти в розмірі 223980,54 грн та 4959,71 грн - витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 10 червня 2020 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - ТОВ "ВКФ "СЕНС ЛТД" (Хмельницьке шосе, 10-й км, с.Якушинці, Вінницький район, Вінницька область, 23222);

3 - відповідачу - ТОВ "МП "Юлія" (вул.Театральна, 1, м.Вінниця, 21050);