УХВАЛА

м. Київ

16.06.2020Справа № 910/7734/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали заяви

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ідентифікаційний код 14360570)

до Фізичної особи-підприємця Цісарського Андрій Іванович ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 173 837,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до Фізичної особи-підприємця Цісарського Андрій Іванович про стягнення суми заборгованості в розмірі 173 837, 21 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 задоволено самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду справи за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Фізичної особи-підприємця Цісарського Андрій Іванович про стягнення 173 837,21 грн та відповідно відведено суддю Морозова С.М. від розгляду справи № 910/7734/20.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/7734/20, визначено суддю Баранова Д.О. для подальшого її розгляду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Разом з тим, суд вказує, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу з дотриманням вимог статті 172 Господарського процесуального кодексу України є, зокрема, опис вкладення, який згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об`єкта поштового зв`язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Абзацом 27 ч. 2 Загальної частини Правил надання послуг поштового зв`язку закріплено, що розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення саме копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи може бути, зокрема, бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком про відправлення.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви вказує, що позивачем в якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу відповідача надано опис вкладення в цінний лист з відбитком поштового штемпеля від 27.03.2020, список згрупованих поштових повідомлень з відбитком поштового штемпеля від 27.03.2020, а також фіскальний чек від 30.03.2020.

Водночас, враховуючи те, що фіскальний чек датований 30.03.2020, в той час, як опис вкладення та список згрупованих поштових повідомлень містять дати 27.03.2020, у суду виникають сумніви щодо фактичної пов`язаності між собою документів, які надані в якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу та фактичного надання послуг поштового зв`язку щодо направлення поштового повідомлення № 8060.

Таким чином, підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою не дотриманно вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу є підставою для залишення позову без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 174 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - залишити без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству комерційного банку "Приватбанк" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів направлення (фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист) копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

3. У разі усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набрала законної сили 16.06.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.О. Баранов

Суд звертає увагу учасників судового процесу, що відповідно до п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).