ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. м.Київ Справа№ 911/1708/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 10.06.2020 року у справі №911/1708/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019, повний текст якого складено та підписано 25.09.2019

у справі №911/1708/19 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМОКС"

до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

про визнання рішення недійсним.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМОКС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі-відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення 19-ї сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20.06.2019 року №52 «Про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 17.06.2009 року, кадастровий номер :02:008:5228».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення від 20.06.2019 року №52 порушує права позивача та суперечить чинному законодавству.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним та скасовано рішення 19-ї сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 червня 2019 року № 52 «Про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 17 червня 2009 року, кадастровий номер :02:008:5228».

Стягнуто з Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОМОКС» 1 921,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи зазначене судове рішення суд першої інстанції вказав на те, що позивачем доведено обґрунтованість підстав на які він посилається заявляючи свої позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, скаржник стверджує, що він у спірних правовідносинах діяв в межах та у відповідності до вимог законодавства України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2019, справу №911/1708/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 поновлено Петропавлівсько-Борщагівській сільській радй Києво-Святошинського району Київської області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19; розгляд апеляційної скарги Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 призначено на 04.02.2020 о 10:40 год.

20.01.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

У зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 03.02.2020- 05.02.2020, розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/422/20 від 31.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1708/19.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №911/1708/19, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 31.01.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 прийняти до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Тищенко А.І. та розгляд апеляційної скарги Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 призначено на 04.03.2020 о 14:00 год.

04.03.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.03.2020 на 14:15 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 повідомлено учасників справи №911/1708/19, що розгляд апеляційної скарги Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 не відбудеться 25.03.2020, з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020 повідомлено учасників справ №911/1708/19, що судове засідання відбудеться 10.06.2020 о 14 год. 10 хв.

10.06.2020 в судовому засіданні представник скаржника просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в даному судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду першої інстанції, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 20.06.2008 року 13 сесією 5 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було прийнято рішення № 128 про затвердження проекту відведення позивачу земельної ділянки в оренду строком на 10 років, передання позивачу зазначеної земельної ділянки площею 7,5005 га на умовах оренди терміном на 10 (десять) років для будівництва інженерних мереж, споруд та інших об`єктів інфраструктури для облаштування громадської та житлової забудови в селі Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради та доручено сільському голові укласти договір оренди земельної ділянки.

Так, на виконання вказаного рішення 17.06.2009 року між відповідачем, орендодавцем, та позивачем, як орендарем, був укладений договір оренди земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В., та зареєстровано в реєстрі за номером №1-1096 (далі - Договір), відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка кадастровий номер :02:008:0143, загальною площею 7,5005 га, нормативною грошовою оцінкою 4 499 147,92 грн, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, під будівництво інженерних мереж, споруд та інших об`єктів інфраструктури для облаштування громадської та житлової забудови.

Вказаний Договір також зареєстровано (взято на облік) управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі за № 731 від 08.07.2009 року, що підтверджується відміткою на відповідному договорі.

Договір укладено на 10 (десять) років. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.6 Догвоору).

Згідно з п.7 Договору орендна плата встановлена в розмірі, що дорівнює 3 (три) % від нормативної грошової оцінки землі на рік з щомісячною сплатою орендарем на рахунок орендодавця в безготівковому порядку рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

17.06.2009 року сторонами складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки площею 7,5005 га, для будівництва інженерних мереж, споруд та інших об`єктів інфраструктури для облаштування громадської та житлової забудови, що знаходиться за адресою: село Чайки Києво-Святошинського району Київської області в межах населеного пункту, кадастровий номер :02:008:0143, строком на 10 років.

08.04.2010 року, відповідно до Договору про внесення змін до Договору, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Золотухіною О.M., та зареєстровано в реєстрі за номером № 1-4, було змінено кадастровий номер земельної ділянки з :02:008:0143 на :02:008:0149.

Пунктом 3 Договору про внесення змін до Договору погоджено сторонами викласти пункт 3 розділу «Об`єкт оренди» в наступній редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,0644 га (за складом та видами угідь) землі загального користування, під зеленими насадженнями - 7,0644 га». Інші умови вищевказаного Договору залишилися незмінними.

08.04.2010 року сторонами складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки площею 7,0644 га з кадастровим номером :02:008:0149, строком на 10 років.

Вказані зміни до Договору були зареєстровані виконкомом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради за №8 від 09.04.2010 року та здійснено реєстрацію речового права.

В подальшому, протягом 2011 - 2016 років в Договір вносилися зміни щодо розміру орендної плати.

Відповідно до п.3 Договору про внесення змін до Договору від 27.01.2016 року, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Рішенням 8 сесії 7 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області від 08.12.2016 року було затверджено поділ земельної ділянки площею 7,0644 га, кадастровий номер :02:008:0149 на 16 новосформованих земельних ділянок.

Так, на виконання вказаного рішення сесії від 08.12.2016 року, між сторонами 16.03.2017 був укладений Договір про внесення змін до Договору, посвідченого 16.03.2017 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В., та зареєстровано в реєстрі за номером № 1-177.

Пунктом 2 Договору про внесення змін до Договору сторони вирішили викласти пункти 1, 2 розділу «Предмет договору», пункти 3, 4 розділу «Об`єкт Договору», пункт 25 розділу «Обмеження щодо використання земельної ділянки» Договору, посвідченого 17.06.2009 року державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В., та зареєстровано в реєстрі за номером № 1-1096 зі змінами та доповненнями до нього в нових редакціях.

Згідно пункту розділу «Предмет договору» орендодавець відповідно до рішення 8-ї сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 122 від 08.12.2016 року, надає, а орендар приймає у строкове платне володіння та користування земельні ділянку загальною площею 4,6823 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована в селі Чайки Києво-Святошинського району Київської області з кадастровим номером :02:008:5228.

Відповідно до п. 3 розділу «Об`єкт оренди» в оренду передається земельна ділянка площею 4,6823 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

16.03.2017 року між сторонами складено та підписано акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки.

Крім того, між сторонами протягом 2008 року було укладено ряд інших договорів оренди земельних ділянок та договорів суперфіцію щодо здійснення житлової забудови на території с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Також з метою дотримання норм чинного законодавства України щодо забудови населеного пункту 03.04.2008 року між сторонами було укладено договір №5 про участь у створенні інженерно-транспортної інфраструктури будівництва та вирішення соціальних питань в селі Чайка Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі - Договір на пайову участь), предметом якого є пайова участь позивача в створенні інженерно-транспортної інфраструктури, вирішення соціальних питань с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в порядку та на умовах визначених цим Договором, у зв`язку з будівництвом багатоповерхового житлового комплексу «ЧАЙКА» - 12,96 га - замовник ТОВ «УКРГАЗ», таун-хауз містечка - 2,7 га - замовник ТОВ «Житлоінвест», житлової забудови - 3,0563 га - замовник СВАТ «Київська овочева фабрика», житлової забудови - 4,0 га - замовник ТОВ «Омокс Інвест Буд», інженерних споруд, об`єктів інфраструктури -1,75 га - замовник «Житлоіндбудсервіс», таун-хауз містечка - 11,0 га - замовник СК «Борщагівський - 1», TOB «МТМ-К», інженерних споруд, об`єктів інфраструктури - 7,5 га - замовник ТОВ «ОМОКС» (далі - об`єкти) на земельних ділянках загальною площею 40,8 га, розташованих на території с. Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на умовах оренди, права постійного користування та приватної власності.

Розділом 3 Договору на пайову участь сторонами визначено, що розмір пайового внеску становить суму грошових коштів або майно, вартість яких еквівалентна вартості 5 (п`яти) відсотків від загальної вартості будівництва.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, станом на 10.04.2018 року позивачем в повному обсязі було виконано свої зобов`язання щодо пайової участі у забудові, в тому числі щодо земельної ділянки площею 7,5 га, що підтверджується довідкою №1-12 від 10.04.2018 року.

Крім того, 03.10.2008 року позивачем було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт №17, яким останньому надано право на виконання будівельних робіт із будівництва житлового комплексу «Чайка -2» на території, що прилягає до Комарницького яру та вул. Дачної в с. Чайка Києво-Святошинського району Київської області.

Вказаний дозвіл на будівництво житлового комплексу «Чайка - 2» є чинним до завершення будівництва об`єктів, що підтверджується листом № 40-17-3247 від 20.12.2011 року, виданим державною архітектурно-будівельною інспекцією.

У зв`язку із розширенням меж забудови житлового комплексу «Чайка - 2» на території села Чайки Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, в 2016 році позивач звернувся до відповідача за отриманням нових містобудівних умов та обмежень.

26.10.2016 року рішенням виконавчого комітету № 419 Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради у відповідності до затвердженого детального плану багатоквартирної житлової забудови, позивачу видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки загальною площею 28,1343 га (нове будівництво житлового комплексу «Чайка - 2», що прилягає до вул. Лобановського Валерія, вул. Печерської та вул. Дачної с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області).

26.10.2016 року головою Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Кодебським О.І. підписано містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок №45/2016, з яких вбачається, що, нове будівництво житлового комплексу «ЧАЙКА-2», який прилягає до вул. Лобановського Валерія, вул. Печерської та вул. Дачної с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, ведеться, в тому числі, і на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0149.

Вищенаведені обставини, за твердженням позивача, свідчать про дотримання позивачем усіх норм та правил щодо забудови земельної ділянки, наданої в користування за Договором оренди земельної ділянки від 17 червня 2009 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В., та зареєстрованим в реєстрі за номером № 1-1096.

Також позивач зазначив, що будівельні роботи на вказаній земельній ділянці ведуться і по сьогоднішній день, ступінь будівельної готовності багатоквартирного житлового будинку №30 по вул. Валерія Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області складає 60% готовності, а ступінь будівельної готовності багатоквартирного житлового будинку № 26 корпус 4 по вул. Валерія Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області складає 10% готовності.

Крім того, сплачуються своєчасно орендні платежі по спірному Договору оренди земельної ділянки.

Вказані вище обставини відповідачем не оспорюються.

Як зазначає позивач в позові, оскільки Договір оренди земельної ділянки від 17.06.2009 року було укладено строком на 10 років, то з метою дотримання вимог п.6 вказаного Договору та чинного законодавства України щодо реалізації переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, 14.05.2019 року ним було подано відповідачу лист №226/05, що підтверджується відповідною відміткою на самому листі.

Додатком до вказаного листа є проект Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки, згідно якого пропонується внести зміни в п. 6 розділу «Строк дії договору» та викласти його в наступній редакції: «Договір укладено на 20 (двадцять) років. Після закінчення строку дії договору «Орендар» у разі належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк. «Орендар» зобов`язаний повідомити «Орендодавця» про намір поновити договір оренди земельної ділянки за місяць до спливу строку договору оренди, додавши до листа - повідомлення проект додаткової угоди. Поновлення договору здійснюється на підставі ухваленого «Орендодавцем» відповідного рішення».

Також проект додаткової угоди передбачає викладення пункту 7 розділу «Орендна плата» Договору в наступній редакції: «Оренда земельної ділянки встановлюється у розмірі, що дорівнює 3 (три) відсотки від нормативно грошової оцінки земельної ділянки за рік». Інші умови договору залишаються незмінними.

Проте, 26.06.2019 року відповідач надав позивачеві копію Рішення 9-ї сесії VII скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 52 від 20.06.2019 року з якого вбачається, що відповідачем було відмовлено позивачу в продовженні терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 17.06.2009 року щодо оренди земельної ділянки площею 4,6823 га кадастровий номер :02:008:5228, шляхом укладення додаткової угоди, у зв`язку з непогодженням істотних умов договору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання його недійсним та скасування, оскільки прийняте з порушенням норм чинного законодавства України, а також порушує права позивача.

В свою чергу, заперечуючи проти позовних вимог відповідач у відзиві на позов зазначив, що 20.06.2019 року термін дії Договору закінчився і позивач повинен був повернути земельну ділянку, оскільки сесія сільської ради вирішила вказану земельну ділянку в оренду не здавати, а використати для соціальних потреб, в тому числі для надання земельних ділянок для учасників бойових дій. Аукціону чи земельних торгів по цій земельній ділянці не проводилося, тому переважного права на договір оренди у позивача не виникло, так як територіальна громада через своїх представників вирішила земельну ділянку в оренду не здавати на правах власника. Також відповідач заперечував проти продовження терміну дії Договору оренди на 20 років, що є істотною умовою договору, тому ці умови повинні погоджуватись з сільською радою.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що прийняте відповідачем рішення порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки, на вирішення питання про поновлення договору оренди землі у відповідності до ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а ст. 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 19 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначено у ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки продовження дії (пролонгації) договору оренду землі.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Згідно з ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України «Про оренду землі», і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі». При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Таким чином, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не пов`язані одна з іншою.

У разі, якщо орендар, який належно виконував умови договору, звернувся в установлений строк до орендодавця з листом-повідомленням про поновлення цього договору разом із проектом відповідної додаткової угоди, в такому разі законодавцем у ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря: 1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону; 2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору; 3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності); 4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Згідно з правовою позицією Верховний Суд у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, яка викладена в постанові від 10.09.2018 року у справі №920/739/17, у відповідь на звернення орендаря має бути надіслано саме лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення і така відповідь має бути надана у місячний термін з моменту звернення орендаря за поновленням договору.

Порушення орендодавцем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, у свою чергу, дає позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже, у разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Згідно з ст.3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом ч.3 ст.509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Зі змісту наведеної в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №920/739/17 правової позиції вбачається, що питання щодо узгодження з орендарем усіх істотних умов договору не можуть бути підставою для відмови у поновленні договору оренди і є самостійним предметом вирішення (позову).

Таким чином, з огляду на зміст ст.33 Закону України «Про оренду землі» та фактичні обставини спору, застосуванню до спірних правовідносин підлягає процедура, наведена у відповідних ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч.3 ст.33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Частиною 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

У відповідності до ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як встановлено вище, 17.06.2009 року між сторонами був укладений Договір оренди земельної ділянки, посвідчений державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Дудкіною Н.В., та зареєстровано в реєстрі за номером № 1-1096. Вказаний договір було взято на облік управлінням земельних ресурсі в Києво-Святошинському районі 08.07.2009 року за №731.

Вказаний Договір укладено терміном на 10 років. Після закінчений строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.6 Договору).

Матеріали справи свідчать про належне виконання орендарем обов`язків за Договором. Даний факт відповідачем не оспорюється.

Таким чином, наявні підстави визначені ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для реалізації орендарем переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач, як орендар, повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, шляхом надіслання 14.05.2019 року відповідного листа-повідомлення, що відбулось з дотриманням визначеного строку, а саме до спливу строку договору оренди землі і не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди.

Частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

З огляду на що, відповідач мав розглянути листа-повідомлення та надати позивачу відповідь у місячний термін, тобто до 14.06.2019 року.

Однак, відповідачем відповідний термін порушено, оскільки звернення позивача розглянуто лише 20.06.2019 року шляхом прийняття спірного рішення ради, про яке позивачу повідомлено лише 26.06.2019 року.

Додані скаржником до апеляційної скарги копії листа за вих. №1-12/677 від 06.06.2019, опису вкладення та журналу реєстрації вихідної документації, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки останнім в розумінні ч.3 ст.269 ГПК України не надано доказів та не обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Крім того вказані копії не засвідченні належним чином, оскільки взагалі не містять жодного напису, який повинен складатися зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії, а також містити відповідний відбиток печатки установи. Також копія опису вкладення не містить чіткого відбитку календарного штемпеля, що позбавляє можливості визначити дату такого відправлення, а також відсутній номер поштового відправлення, що позбавляє можливості перевірити дійсність вказаного відправлення.

Інших доказів своєчасного надіслання відповідачем на адресу позивача листа-повідомлення про відмову в продовженні Договору матеріали справи не містять, що свідчить про недобросовісність поведінки відповідача.

Крім того, відповідачем в спірному рішенні не наведено, які саме істотні умови Договору, запропоновані позивачем не узгоджено і з яких підстав та які умови пропонувалися орендодавцем, тобто останнім не було дотримано вимог наведених норм ч.ч.4, 5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Зокрема, наведені норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачають дотримання процедури погодження зміни істотних умов договору шляхом перевірки орендодавцем пропозицій орендаря на предмет їх відповідності законодавству, та узгодження з орендарем (за необхідності) істотних умов договору.

Таким чином, як рішення орендодавця про поновлення договору оренди землі на інших умовах, так і заперечення орендодавця щодо поновлення договору оренди землі на нових умовах, мають прийматись за наслідками проведення відповідних переддоговірних переговорів.

Відповідною нормою ст. 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано процедуру поновлення договору землі на новий строк, яка ініціюється орендарем. В той же час, передбачено можливість поновлення договору на інших умовах. Тобто, в разі ініціювання орендарем питання про поновлення договору оренди на інших умовах (інші умови також можуть бути ініційовані і орендодавцем), має місце комбінована ситуація, яка передбачає вирішення питання про поновлення договору та вирішення питання про погодження нових його умов.

Сама лише незгода з новими, запропонованими орендарем, умовами договору (без узгодження відповідних умов шляхом висловлення зустрічної пропозиції, в тому числі залишення старих умов чи наведення інших умов), тобто дотримання процедури узгодження з орендарем істотних умов договору (за необхідності, тобто в разі ініціювання зміни умов), не є достатньою підставою для відмови в поновленні договору на новий строк.

У разі непогодження запропонованих орендарем умов договору, мало вирішуватись питання щодо поновлення договору на старих умовах (чи інших умовах), чого відповідачем не дотримано.

При цьому, викладені у відзиві на позов та апеляційній скарзі обставини є суперечливими, оскільки відповідач причиною не поновлення Договору оренди наводить інші обставини, відмінні від наведених в спірному рішення, а саме про відсутність наміру передавати земельну ділянку в оренду та намір використати для соціальних потреб, в тому числі для надання земельних ділянок для учасників бойових дій, а також про розгляд постійною комісією Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради з питань використання земельних і водних ресурсів та екології і охорони навколишнього середовища на своєму засіданні 05.06.2019 питання поновлення договору оренди земельної ділянки з позивачем та за наслідками якого дійшла висновку, що орендодавець не погоджується з зміною істотних умов Договору щодо збільшення строку дії Договору до 20 років та орендної плати за земельну ділянку у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік.

Однак, такі твердження відповідача не можуть вважатись обґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам, оскільки на спірній земельній ділянці позивачем ведуться будівельні роботи, ступінь будівельної готовності багатоквартирного житлового будинку № 30 по вул. Валерія Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області складає 60% готовності, а ступінь будівельної готовності багатоквартирного житлового будинку № 26 корпус 4 по вул. Валерія Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області складає 10% готовності. Тобто, споруджено об`єкт нерухомості - незавершений будівництвом житловий комплекс, що в разі припинення орендних відносин потребує вирішення наслідків такого припинення у відповідності до ст. 417 Цивільного кодексу України.

Стосовно наведених в спірному рішенні ради причин заперечень про поновлення договору, а саме - не погодження істотних умов, відповідачем у відзиві не надано жодних пояснень та не зазначено про дотримання процедури погоджень, а саме висловлення своєї пропозиції.

При цьому, необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Згідно з ч. 11 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне рішення про відмову позивачу у поновленні Договору оренди земельної ділянки від 17.06.2009, кадастровий номер :02:008:5228 є необґрунтованим, оскільки безпідставно було відмовлено позивачу в продовженні терміну дії Договору оренди земельної ділянки.

Крім того, відповідач в місячний термін не розглянув отриманого від орендаря листа-повідомлення (вх. № 848/1-11 від 14.05.2019 року) та відповідно, не направив орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення, не узгодив істотні умови договору, та прийняв рішення про відмову у подовженні договору оренди земельної ділянки без дотримання вимог наведених у ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, відповідач порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору, що свідчить про недобросовісну його поведінку.

При цьому, у правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є позивач.

Щодо не зазначення відповідачем в оскаржуваному рішення чітких причин відмови з посиланням на норми права, колегія суддів зазначає наступне.

Заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі №920/739/17.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 18.012018 по справі №910/12017/17 та вказав, що при відмові орендарю у поновленні договору оренди на новий строк або на нових умовах, власник зобов`язаний чітко вказати причину, інакше переважне право орендаря буде порушено.

Із оскарженого рішення сільської ради вбачається, що підставою для відмови є неузгодженість істотних умов договору, проте які саме істотні умови є неузгодженні в рішенні не зазначається.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на рішення постійної комісії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, колегією суддів відхиляються, оскільки вказане рішення в матеріалах справи відсутнє, а також останнє не було предметом розгляду в суді першої інстанції. Крім того, зазначена комісія є дорадчим органом та не уповноважена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішувати питання про розпорядження земельними ділянками, в тому числі змінювати умови договору оренди земельної ділянки та/або приймати рішення щодо продовження чи припинення договору оренди.

Враховуючи вищевстановлене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури реалізації позивачем переважного права на поновлення договору відповідно до вимог ст.33 Закону України «Про оренду землі».

При цьому, як встановлено вище, позивач вчинив всі належні дії для поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.06.2009 року, тобто останній мав дійсне волевиявлення на подальше використання земельної ділянки за її цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з подальшим проведенням будівельних робіт та введенням вказаних будинків в експлуатацію. Вказане свідчить про те, що у позивача виникли та існують законні сподівання на здійснення майнового права - оренду землі та її забудову у відповідності до проектної документації, та що такі сподівання є практичними у своїй реалізації, тому судом першої інстнці правомірно застосовано до спірних правовідносин статтю 1 Першого протоколу до Конвенції та практику ЄСПЛ щодо застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

В силу ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт або правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004р. №18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес» як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.75-79, 86 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки спірне рішення відповідача є необґрунтованим та безпідставним, яке порушує права позивача, як орендаря земельної ділянки, на вирішення питання про поновлення договору оренди землі у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 11.09.2019 у справі №911/1708/19 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області.

4.Матеріали справи №911/1708/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 18.06.2020.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов