ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 910/853/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 (повний текст складено 14.05.2019)

у справі №910/853/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Краматорськ

до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

про визнання укладеним договору,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (далі - ОКП "Донецьктеплокомуненерго", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", відповідач) про визнання укладеним договору на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Маріупольгаз") між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 на умовах, які були запропоновані.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідач безпідставно ухилився від укладення з ним договору на постачання природного газу, тоді як обов`язок укласти такий договір на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (із реквізитами ПАТ "Маріупольгаз" з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно) встановлений Законом України "Про ринок природного газу" та постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу" та з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/853/19 позовні вимоги задоволено, визнано укладеним Договір на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями (з реквізитами ПАТ "Маріупольгаз") між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Обласним комунальним підприємством "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 (включно) на умовах, які були запропоновані позивачем.

Рішення мотивоване тим, що норми Закону України "Про ринок природного газу", постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р "Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року", Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 зобов`язують відповідача укласти спірний договір, оскільки відповідач наділений спеціальними обов`язками (щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню). Отже будучи ліцензіатом та монополістом з постачання природного газу, відповідач зобов`язаний здійснювати постачання природного газу для вироблення теплової енергії іншим категоріям споживачів.

Крім того суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в укладенні договору з підстав ненадання довідки або акту звірки розрахунків від ПАТ "ВК "Укргазвидобування" про відсутність простроченої заборгованості позивача за поставлений природний газ з огляду на доведення позивачем факту відсутності такої заборгованості належними та достовірними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 скасувати, та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що визнання Договору постачання природного газу укладеним є недопустимим способом захисту у спірних правовідносинах, оскільки вказаний договір не є типовим договором та чинне законодавство не містить вимоги щодо обов`язкового укладення вказаного договору між позивачем та відповідачем.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/853/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019, справу призначено до розгляду на 30.07.2019.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. на лікарняному.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2019, справу №910/853/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 прийнято до провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та призначено справу до розгляду на 19.08.19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019, справу №910/853/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2019 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у даній справі, розгляд справи призначено на 21.10.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 зупинено апеляційне провадження у справі №910/853/19 до вирішення Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №910/854/19.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням головуючого судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020, справу №910/853/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 поновлено провадження у справі №910/853/19, розгляд справи призначено на 06.04.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020, справу №920/122/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/853/19, розгляд справи призначено на 12.05.2020 о 15 год 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 розгляд справи відкладено на 09.06.2020 о 15 год. 00 хв.

Явка представників сторін.

У судове засідання 09.06.2020 представники позивача та відповідача не з`явилися, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомили, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи, що явка представників позивача та відповідача в судове засідання апеляційним господарським судом обов`язковою не визнавалася, неявка представників учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників позивача та відповідача.

Позиції учасників справи.

23.07.2019 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування заперечень проти вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у разі невизнання особою права на укладення договору, таке право підлягає захисту судом на підставі ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії. Також позивач зазначив, що вказівка на обов`язковість укладення спірного договору передбачена Законом України "Про ринок природного газу", який регулює відносини між позивачем та відповідачем та належить до нормативного акту спеціальної дії. Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що позивач є захищеним споживачем, тобто підприємством, що здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб споживачів, підприємств, установ та організацій. Таким чином місцевим господарським судом правильно та повно встановлені обставини та зроблено вірний висновок про те, що укладення спірного договору є обов`язковим для сторін в силу приписів ст. 179 Господарського кодексу України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

06.12.2018 відповідач засобами електронного зв`язку направив на адресу позивача проект договору на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями строком дії з 01.12.2018 по 30.04.2019 включно (т.1, а.с. 16).

Листом № юр/3155 від 21.12.2018 позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір на постачання природного газу, в якому, серед іншого, зазначив, що з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" був укладений договір на постачання природного газу №ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018, згідно з яким позивачем придбано газ для власних потреб в обсязі 50, 865 тис.куб.м. Був підписаний акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2018 на обсяг газу 50, 865 тис.куб.м. та отриманий рахунок на оплату № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018 на суму 651 074, 04 грн. Позивач провів оплату за поставлений природний газ в повному обсязі та надіслав на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" підписану з його боку додаткову угоду про повне належне виконання договору та його припинення разом з актом звірки взаєморозрахунків, але на теперішній час контрагент так і не підписав та не повернув згадані документи (т.1, а.с. 23).

До вищевказаного листа позивачем було додано, зокрема, копію Договору на постачання природного газу №ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію акту приймання-передачі на обсяг газу 50,865 тис.куб.м. з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію рахунку з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" на оплату № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018 на суму 651 074, 04 грн., копію листа від 14.12.2018 № юр/3063 з додатками на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", а також копії платіжних доручень про проведену оплату за договором № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018.

Листом №26-8330/1.2-18 від 27.12.2018 відповідач повідомив позивача про те, що станом на 26.12.2018 позивачем не надано письмову довідку або акт звірки розрахунків від ПАТ "Укрнафтобуріння", що підтверджували б відсутність простроченої заборгованості підприємства за поставлений природний газ. У зв`язку з цим відповідач не має правових підстав укласти договори постачання природного газу та повертає проекти договорів без розгляду (т.1, а.с. 36).

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю правових підстав для спонукання відповідача до укладення договору на постачання природного газу виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на строк з 01.12.2018 до 30.04.2019 на умовах запропонованих позивачем.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Основною метою діяльності Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" відповідно до п. 4.1 його статуту є виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках), транспортування її магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії у вигляді пари та гарячої води споживачам, у порядку, встановленому законодавством.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про ринок природного газу" одним із принципів функціонування ринку природного газу є забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

До обов`язків споживачів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" віднесено укладення договору про постачання природного газу.

Відповідно до ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1-3 ст. 181 ГК України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурні підрозділи у двомісячний строк укладають із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, виключно на такий рахунок (абз. 7 ч. 6 ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу").

Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, яке визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Цим Положенням покладаються такі спеціальні обов`язки на ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зокрема, постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, а саме виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 717-р від 03.10.2018 "Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року" встановлено обов`язок з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/2019 року Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укласти до 15 жовтня 2018 року договори із суб`єктами господарювання, що здійснюють виробництво теплової енергії для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню та/або виробництва теплової енергії для релігійних організацій, разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювального сезону 2018/19 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах.

Відповідно до абз. 13 п. 5 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (далі - Правила), постачальник із спеціальними обов`язками - суб`єкт господарювання, на якого відповідно до ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу певній категорії споживачів та який не має права відмовити таким споживачам в укладенні договору постачання природного газу.

Постачальники із спеціальними обов`язками, на яких в установленому порядку покладений обов`язок постачати природний газ певній категорії споживачів, у тому числі в певних обсягах, не мають права відмовити таким споживачам, об`єкти яких знаходяться на закріпленій території цих постачальників, в укладанні договору постачання природного газу (з урахуванням певних обсягів та цін, якщо вони будуть встановлені для постачальника) за умови дотримання цими споживачами вимог цих Правил та чинного законодавства України (п. 8 Розділу ІІ Правил).

Таким чином, у розумінні ст. 179 ГК України на позивача покладено обов`язок безперебійного забезпечення комунальними послугами (теплопостачання та гарячого водопостачання) споживачів, який може бути виконаний за умови постачання природного газу, необхідного для вироблення теплової енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню підлягає такий вид господарської діяльності, як діяльність на ринку природного газу, яка ліцензується з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про ринок природного газу".

Згідно п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу.

Отже, норми спеціального закону в сфері постачання природного газу (Закон України "Про ринок природного газу") унеможливлюють закупівлю природного газу в постачальника, який не має відповідної ліцензії.

Підпунктом 3 п. 1 Розділу 2 Правил передбачено, що підставою для постачання природного газу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Згідно з п. 2 Розділу 2 Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Таким чином, відповідач наділений спеціальними обов`язками (щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню), відтак будучи ліцензіатом та монополістом з постачання природного газу, зобов`язаний здійснювати постачання природного газу для вироблення теплової енергії іншим категоріям споживачів.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону, щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, наведені приписи законодавства є імперативними та визначають, що постачання природного газу відбувається виключно на підставі укладеного договору.

У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що укладення договору на постачання природного газу є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/9105/17 та від 11.02.2020 у справі №910/854/19.

Щодо заперечень відповідача в частині відсутності довідки (акту звірки взаєморозрахунків) про відсутність простроченої заборгованості позивача за поставлений природний газ перед діючим постачальником за поставлений природний газ, підписану діючим постачальником, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Однією із підстав для постачання природного газу споживачу згідно з п. 1 Розділу 2 Правил є відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням таких вимог: споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником (п. 3 Розділу 2 Правил).

Пунктом 4 Розділу 2 Правил передбачено, що для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи, зокрема довідку (акт звірки розрахунків) про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, підписану діючим постачальником (за його наявності).

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що до листа № 10/1/3155 від 21.12.2018 про укладення договору позивачем додано довідку про відсутність заборгованості перед ПАТ "Донецькоблгаз" від 11.12.2018 № 15/1-3667 та акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ "Маргаз".

Також, позивачем було додано копію договору на постачання природного газу № ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію акту приймання-передачі на обсяг газу 50,865 тис.куб.м. з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", копію рахунку з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" на оплату № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018 на суму 651 074, 04 грн., копію листа від 14.12.2018 № юр/3063 з додатками на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", а також копії платіжних доручень про проведену оплату за договором № ПГ-С/18-18/11-16/1 від 23.11.2018. При цьому, позивач зазначив, що він надіслав на адресу ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" підписану з його боку додаткову угоду про повне належне виконання договору та його припинення разом з актом звіряння взаєморозрахунків, але на теперішній час контрагент так і не підписав та не повернув згадані документи.

З вищевказаних документів вбачається, що 06.11.2018 між позивачем та ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" було укладено Договір № ПГ-С/18-011/16 постачання природного газу, на виконання умов якого ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" поставило позивачу природний газ у кількості 50, 865 тис.куб.м. на суму 651 074, 04 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 30.11.2018.

Отриманий від ПАТ "ВК Укрнафтобуріння" природний газ був повністю оплачений позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями № 31 від 23.11.2018 на суму 10 000,00 грн., № 32 від 26.11.2018 на суму 100 000,00 грн., № 47 від 27.11.2018 на суму 100 000, 00 грн., № 77 від 28.11.2018 на суму 10 000,00 грн., № 1247 від 29.11.2018 на суму 50 000,00 грн., № 1274 від 29.11.2018 на суму 100 000,00 грн., № 1319 від 03.12.2018 на суму 25 000,00 грн., № 1322 від 04.12.2018 на суму 52 000,00 грн., № 1321 від 04.12.2018 на суму 4 000,00 грн., № 1323 від 04.12.2018 на суму 180 074,04 грн., № 1355 від 12.12.2018 на суму 20 000,00 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що позивач повністю розрахувався з ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" за поставлений природний газ.

При цьому, позивач вчиняв дії з метою отримання від ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння" довідки шляхом звернення до останнього з листом № юр/3063 від 14.12.2018 з проханням підписати акт звірки взаєморозрахунків та додаткову угоду до Договору № ПГ-С/18-011/16 від 06.11.2018 про повне та належне виконання сторонами зобов`язань за договором, проте відповіді на це не отримав.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що обов`язку споживача підтвердити відсутність заборгованості за поставлений газ перед попереднім постачальником шляхом надання довідки такого постачальника має кореспондувати обов`язок постачальника надати споживачу таку довідку або підписати акт звірки взаєморозрахунків. Водночас, обов`язок постачальника природного газу надати споживачу довідку про відсутність заборгованості за поставлений природний газ або підписати акт взаєморозрахунків законодавчо не встановлений.

За таких обставин, враховуючи обсяг наданих позивачем на підтвердження відсутності боргу за поставлений природний газ документів, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку про доведеність позивачем первинними документами факту відсутності заборгованості та вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в укладенні договору з підстав ненадання довідки або акту звірки розрахунків від ПАТ "ВК "Укрнафтобуріння", які б підтверджували відсутність простроченої заборгованості позивача за поставлений природний газ.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч. 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем вимог вказаної норми за наявності обґрунтованих заперечень щодо наданого позивачем проекту спірного договору.

Разом з цим, заперечуючи проти задоволення позову відповідач також вказує на те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження поставки природного газу та його оплати, тобто не доведено існування між позивачем та відповідачем відповідних господарських правовідносин, у зв`язку з чим застосування умов Договору про постачання природного газу на період до його фактичного укладення є неправомірним.

Також, відповідач зазначає, що аналіз чинного законодавства України, що регулює відносини у сфері газопостачання дає підстави вважати, що укладення договору постачання природного газу на минуле є таким, що суперечить встановленому порядку газопостачання, зокрема п. 1 Розділу ІІ Правил та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки існує процедура підтвердження обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача і вона на законодавчому рівні виключає можливість здійснення у минулих періодах поставки природного газу та розподілу природного газу оператором ГРМ.

Таким чином відповідач вважає, що у разі задоволення позову договір про постачання природного газу фактично буде укладений після спливу строку, наданого постачальнику для виконання обов`язку щодо поставки газу, що позбавить його можливості виконати умови договору належним чином та може мати несприятливі економічні наслідки для постачальника у вигляді застосування до нього господарських санкцій, а відтак - порушить його права.

Колегія суддів апеляційного господарського суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вказані аргументи відповідача є безпідставними, оскільки чинним законодавством України не заборонено сторонам укладати правочини щодо урегулювання своїх правовідносин, які вже мали місце.

За таких обставин позовні вимоги ОКП "Донецьктеплокомуненерго" про укладення між ним та АТ "НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу в редакції позивача є обґрунтованими та правомірними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладені обставини, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОКП "Донецьктеплокомуненерго", про укладення між ним та АТ "НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу в редакції позивача.

Отже рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/853/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/853/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.05.2019 у справі №910/853/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/853/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 12.06.2020.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир