СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа № 905/2202/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Полупан Ю.В., за участі представників:

прокурора - не з`явився;

позивача - не з`явився;

1-го відповідача - не з`явився;

2-го відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 2-го відповідача - Мар`їнського районного центру зайнятості (вх. № 1293Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року (повний текст складено 03.04.2020) у справі № 905/2202/19

за позовом Керівника Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області, м. Мар`їнка Донецької області,

до: 1) Відділу освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області, м. Мар`їнка Донецької області,

2) Мар`їнського районного центру зайнятості, м. Мар`їнка Донецької області,

про визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року Керівник Волноваської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Відділу освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області та Мар`їнського районного центру зайнятості, в якій (з урахуванням уточнених позовних вимог) просить визнати недійсним договір оренди від 03.01.2019 № 3, укладений між відповідачами.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.01.2019 між Відділом освіти Мар`їнської районної державної адміністрації та Мар`їнським районним центром зайнятості укладено договір оренди № 3, згідно з умовами якого Мар`їнському районному центру зайнятості надано в користування строком до 31.03.2019 частину приміщення Курахівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Мар`їнської районної ради Донецької області (кабінет на першому поверсі площею 73,7 кв. м, коридор площею 15 кв. м та кабінет на другому поверсі площею 9,5 кв. м), загальною площею 98,2 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 53, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, що знаходиться на балансі відділу освіти Мар`їнської районної державної адміністрації. В подальшому у відповідності до п. 10.1 вказаного договору строк його дії було подовжено до 31.12.2019. додатковою угодою № 3 від 06.12.2019 до договору оренди від 03.01.2019 № 3, сторони змінили строки дії договору до 06.12.2019. Орендар спірні нежитлові приміщення повернув орендодавцю по акту приймання-передачі приміщення від 06.12.2019. Прокурор вважає, що розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Посилається на те, що договір оренди від 03.01.2019 № 3 суперечить Статуту Курахівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Мар`їнської районної ради Донецької області та укладений з порушенням приписів ч. 4 ст. 80 Закону України Про освіту та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», оскільки орендовані приміщення, які належать до майна закладів освіти, були передані для ведення основної діяльності Мар`їнського районного центру зайнятості. Тобто, враховуючи, що основним видом діяльності центру зайнятості є діяльність у сфері обов`язкового соціального страхування, вказані приміщення були передані для використання не за їх цільовим освітнім призначенням. На підставі зазначеного прокурор просить визнати недійсним договір оренди від 03.01.2019 № 3.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 24.03.2020 у справі № 905/2202/19 (суддя Бокова Ю.В.) позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір від 03.01.2019 № 3, укладений між Відділом освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області та Мар`їнським районним центром зайнятості. Стягнуто з Відділу освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області на користь прокуратури Донецької області судовий збір в сумі 960,50 грн. Стягнуто з Мар`їнського районного центру зайнятості на користь прокуратури Донецької області судовий збір в сумі 960,50 грн.

Повний текст зазначеного рішення складено 03.04.2020.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що спірне орендоване приміщення є об`єктом освіти та відповідно до ст. 80 Закону України "Про освіту" не може використовуватися не за цільовим призначенням для діяльності, не пов`язаної з навчально-виховним процесом. Невикористання спірних приміщень Курахівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 Мар`їнської районної ради Донецької області не надає права передачі цих приміщень в оренду з іншою метою, що не пов`язана з навчально-виховним процесом самого навчального закладу. За договором оренди від 03.01.2019 № 3, укладеним між відділом освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області та Мар`їнським районним центром зайнятості, приміщення, які є об`єктом освіти, були передані в оренду для ведення основної діяльності Мар`їнського районного центру зайнятості, що суперечить вимогам чинного законодавства, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним зазначеного договору оренди.

Мар`їнський районний центр зайнятості (2-й відповідач) 22.04.2020 звернувся до Східного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що на момент укладання договору оренди від 03.01.2019 № 3 чинне законодавство України не мало будь-яких перешкод або заборон для укладання договору оренди з відділом освіти. Зміни до ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» про те, що об`єкти та майно закладів освіти не підлягають приватизації чи використання не за освітнім призначенням набрали чинності лише 19 січня 2019 року. Зазначає, що після набрання чинності вказаних змін до ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» Мар`їнський районний центр зайнятості не мав можливості одразу розірвати договір оренди через відсутність іншого приміщення для переїзду центру зайнятості. У травні 2019 року центр зайнятості знайшов приміщення в іншому місті, а саме за адресою: м. Мар`їнка, вул. Сергія Прокоф`єва, 6, яке потребувало здійснення ремонту. Лише у вересні 2019 року центр зайнятості отримав фінансування з державного бюджету на ремонт вказаного приміщення, та після завершення ремонту 06.12.2019 центр зайнятості розірвав договір оренди, звільнив орендоване приміщення та здійснив переїзд з приміщення Курахівської ЗОШ № 5 до м. Мар`їнка. Тому скаржник вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди № 3 від 03.01.2019, укладеного між Відділом освіти Мар`їнської районної державної адміністрації та Мар`їнським районним центром зайнятості.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 у справі № 905/2202/19 у зв`язку з відсутністю доказів надсилання копій апеляційної скарги іншим учасникам справи апеляційну скаргу 2-го відповідача залишено без руху на підставі п. 3 ч. 3 ст. 258, ст. 259 та чч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 у справі № 905/2202/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою 2-го відповідача, встановлено строк до 08.06.2020 для надання відзиву, заяв та клопотань по апеляційній скарзі, призначено розгляд апеляційної скарги на 09.06.2020 о 10:00 год. Явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою.

Скаржник - Мар`їнський районний центр зайнятості свого представника в судове засідання 09.06.2020 не направив. 05.06.2020 за вх. № 5515 до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання скаржника про розгляд скарги без участі представника Мар`їнського районного центру зайнятості у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання.

Волноваська місцева прокуратура Донецької області свого представника в судове засідання 09.06.2020 не направила, про причину неявки представника в судове засідання не повідомила, правом прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції шляхом подання відповідного клопотання у відповідності до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України не скористалася.

05.06.2020 за вх. № 5515 до суду засобами поштового зв`язку надійшов відзив Волноваської місцевої прокуратури Донецької області на апеляційну скаргу 2-го відповідача, в якому прокурор не погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає про безпідставність посилання скаржника на те, що на момент укладання договору оренди від 03.01.2019 № 3 чинне законодавство України не мало будь-яких перешкод або заборон для укладання договору оренди з відділом освіти, оскільки відповідно до положень ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" в редакції станом на момент укладення договору та в новій редакції зазначеної статті (яка набрала чинності 19.01.2019) об`єкти освіти не могли бути об`єктами оренди, оскільки мета використання майна об`єкту освіти, зокрема на умовах оренди, повинна узгоджуватися з метою створення об`єкту освіти, тобто мати тісну пов`язаність з навчально-виховним процесом. Умови спірного договору оренди не містять положень про стосунки сторін з питань забезпечення освітнього процесу, тому спірні приміщення були незаконно передані в користування Мар`їнському районному центру зайнятості на підставі договору оренди від 03.01.2019 № 3, а отже наявні підстави для визнання недійсним вказаного договору оренди.

Мар`їнська районна державна адміністрація Донецької області (позивач) та Відділ освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (1-й відповідач) своїх представників в судове засідання 09.06.2020 не направили, про причину неявки представників в судове засідання не повідомили, правом прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції шляхом подання відповідного клопотання у відповідності до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, хоча про місце, день і час розгляду справи були належно повідомлені, що підтверджується поштовими зворотними рекомендованими повідомленнями №№ 049 та 030.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 та ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, зважаючи на те, що учасники справи були належно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, позиція 2-го відповідача та прокурора стосовно предмету спору достатньо повно викладена в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду справи впродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду за відсутності представників позивача та 1-го відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційні скарзі 1-го відповідача та відзиві на апеляційну скаргу прокурора, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосуванням норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 03.01.2019 між Відділом освіти Мар`їнської районної державної адміністрації Донецької області (орендодавцем) та Мар`їнським районним центром зайнятості (орендарем) укладено договір оренди № 3, згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину приміщення Курахівської ЗОШ № 5, загальною площею 98,2 м2 (кабінет на першому поверсі площею 73,7 м2, коридор площею 15 м2 та кабінет на другому поверсі площею 9,5 м2), розміщене за адресою: м. Курахове, вул. Миру, 53, що знаходиться на балансі Відділу освіти Мар`їнської райдержадміністрації, балансова вартість якої складає 26697,0 грн (а.с. 28-29).

Згідно з п. 1.2 договору оренди від 03.01.2019 № 3, майно передається в оренду для ведення основної діяльності Мар`їнського районного центру зайнятості.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору, у разі припинення цього договору майно повертається орендарем орендодавцю. Орендар повертає майно орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Орендна плата визначається на підставі рішення Мар`їнської районної ради № V/14-6 від 15.08.2007 року і становить 1,00 грн на рік (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 4.1 договору орендар зобов`язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору.

У разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодування орендодавцеві збитків у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору оренди від 03.01.2019 № 3, договір діє з моменту підписання по 31.03.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Умови договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли з 01.01.2019 (ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України). У разі неповідомлення жодної із сторін за місяць до закінчення строку дії цього договору про намір припинити відносини за цим договором, його дія продовжується до 31.12.2019.

Згідно п. 10.2 зазначеного договору, умови договору зберігають силу протягом всього терміну цього договору, в тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати та відшкодування комунальних послуг до повних розрахунків.

Додатковою угодою № 3 від 06.12.2019 до договору оренди від 03.01.2019 № 3, сторони внесли змінили строк чинності договору, встановивши, що договір діє з моменту підписання по 06.12.2019 (а.с. 113).

Тобто вказаною додатковою угодою сторони з 06.12.2019 припинили дію договору оренди від 03.01.2019 № 3.

06.12.2019 орендар повернув орендодавцю спірні нежитлові приміщення по акту приймання-передачі приміщення від 06.12.2019 (а.с. 112). Вищезазначений акт підписаний представниками сторін без зауважень.

Згідно із ч. 1 ст. 626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", об`єктами оренди не можуть бути, зокрема, об`єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", загальнодержавне значення мають, зокрема, об`єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про освіту (в редакції, яка була чинною на момент укладення договору оренди):

- заклад освіти це юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність;

- освітня діяльність - діяльність суб`єкта освітньої діяльності, спрямована на організацію, забезпечення та реалізацію освітнього процесу у формальній та/або неформальній освіті;

- засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Статтею 22 вказаного Закону встановлено, що юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність.

За приписами ч. 2 ст. 78 Закону України "Про освіту" (в редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору), фінансування закладів, установ і організацій системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, а також інших джерел, не заборонених законодавством.

Державні та комунальні заклади освіти мають право надавати платні освітні та інші послуги, перелік яких затверджує Кабінет Міністрів України. Засновники відповідних закладів освіти мають право затверджувати переліки платних освітніх та інших послуг, що не увійшли до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч. 3 ст. 78 Закону України "Про освіту" в редакції, яка була чинною на час укладення спірного договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору), об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

Законом України «Про внесення зміни до статті 80 Закону України "Про освіту" щодо забезпечення освітнього процесу належними умовами для праці та здобуття освіти» від 20.12.2018 № 2661-VIII (який набрав чинності 19.01.2019) викладено ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" в новій редакції, а саме: "Об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення органом управління можливості користування державним нерухомим майном відповідно до законодавства".

Отже, положеннями ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" в редакції станом на момент укладення договору та в новій редакції передбачено, що об`єкти освіти не можуть бути об`єктами оренди, якщо мета використання цього об`єкту освіти не пов`язана з його освітнім призначенням.

Судова колегія відхиляє посилання скаржника на те, що після набрання чинності вказаних змін до ч. 4 ст. 80 Закону України «Про освіту» Мар`їнський районний центр зайнятості не мав можливості одразу розірвати договір оренди через відсутність іншого приміщення для переїзду центру зайнятості, оскільки законні підстави для укладення договору оренди від 03.01.2019 № 3 та передачі спірного майна в користування Мар`їнському районному центру зайнятості на підставі цього договору були відсутні.

Згідно з ч. 6 ст. 80 Закону України Про освіту (в редакції, яка діяла на момент укладення договору), майно закладів освіти, яке не використовується в освітньому процесі, може бути вкладом у спільну діяльність або використане відповідно до статті 81 цього Закону.

Частиною 5 ст. 81 зазначеного Закону встановлено, що державно-приватне партнерство щодо об`єктів державної та комунальної власності здійснюється без зміни цільового призначення та форми власності цих об`єктів.

Підпунктами 2, 3 пункту 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 (яка є чинною і не скасована) «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності», передбачена можливість надання в оренду та експлуатаційне та господарське обслуговування будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

Зазначені положення Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 повинні застосовуватися лише в контексті з вимогами ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту".

У відповідності до ст. 4 Закону України Про загальну середню освіту (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), систему загальної середньої освіти становлять: заклади загальної середньої освіти всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

Згідно п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов`язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Вказані норми затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 та розповсюджуються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, ІІ, ІІІ ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, лише у разі, коли передається з метою, що не суперечить навчально-виховному процесу.

Згідно зі Статуту Курахівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Мар`їнської районної ради Донецької області, школа є закладом освіти комунальної власності, що розташований за адресою: 85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Миру, будинок 53.

Головною метою школи є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти (п. 1.7 Статуту).

Матеріально-технічна база школи включає будівлі, споруди, земельні комунікації, обладнання, транспортні засоби, інші матеріальні цінності, вартість яких відображено у балансі школи (п. 8.1 Статуту).

Майно школи є спільною власністю територіальної громади міста Курахове Мар`їнського району та перебуває в оперативному управлінні відділу освіти Мар`їнської РДА (п. 8.2 Статуту).

Згідно з п. 8.5 Статуту, для забезпечення навчально-виховного процесу база школи складається із навчальних кабінетів, майстерень, а також спортивного залу, бібліотеки, архіву, медичного, комп`ютерного кабінетів, їдальні, приміщення для технічного та навчально-допоміжного персоналу, кімнати психологічного розвантаження тощо.

Відповідно до п. 9.3 Статуту, джерелами фінансування школи є: кошти відповідного місцевого бюджету у розмірі, передбаченому нормативами фінансування загальної середньої освіти, для забезпечення вивчення предметів в обсязі Державних стандартів освіти; доходи від здачі в оренду приміщень, споруд, обладнання; благодійні внески юридичних і фізичних осіб; доброчинні внески, пожертвування організацій, товариств, меценатів, громадян України та зарубіжних країн; інші джерела, не заборонені законодавством.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що Мар`їнському районному центру зайнятості на підставі договору оренди від 03.01.2019 № 3 в оренду для ведення основної діяльності були передані нежитлові приміщення (кабінет на першому поверсі площею 73,7 кв. м, коридор площею 15 кв. м та кабінет на другому поверсі площею 9,5 кв. м), загальною площею 98,2 кв. м, що знаходяться в будівлі Курахівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 Мар`їнської районної ради Донецької області за адресою: вул. Миру, 53, м. Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, яка перебуває на балансі Відділу освіти Мар`їнської районної державної адміністрації.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності Мар`їнського районного центру зайнятості є діяльність у сфері обов`язкового соціального страхування.

Договір оренди від 03.01.2019 № 3 не містить положень щодо забезпечення орендарем освітнього процесу.

Натомість, п. 1.2 договору оренди від 03.01.2019 № 3 перебачено, що майно передається в оренду для ведення основної діяльності Мар`їнського районного центру зайнятості.

Таким чином, враховуючи, що основним видом діяльності центру зайнятості є діяльність у сфері обов`язкового соціального страхування, спірні приміщення були незаконно передані в користування Мар`їнському районному центру зайнятості на підставі договору оренди від 03.01.2019 № 3 для використання не за їх цільовим освітнім призначенням, а тому наявні підстави для визнання недійсним вказаного договору оренди на підставі ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, як такого, що суперечить вимогам Закону України «Про освіту» та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Прокурор 02.12.2019 звернувся до місцевого господарського суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору оренди від 03.01.2019 № 3.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.12.2019 у справі № 905/2202/19 було відкрито провадження за позовною заявою прокурора.

06.12.2019, тобто до відкриття провадження по даній справі, договір оренди від 03.01.2019 № 3 припинив дію з на підставі укладеної сторонами додаткової угоди № 3 від 06.12.2019 до цього договору, але розірвання сторонами договору не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору оренди від 03.01.2019 № 3.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 зазначеного Кодексу, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Наведені відповідачем в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга 2-го відповідача - Мар`їнського районного центру зайнятості залишається без задоволення, рішення Господарського суду Донецької області від 24.03.2020 у справі № 905/2202/19 залишається без змін.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Отже, зважаючи на те, що судовою колегією відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, сплачений за її подання судовий збір відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу 2-го відповідача - Мар`їнського районного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 24 березня 2020 року у справі № 905/2202/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 12.06.2020.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна