ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Справа№ 910/2214/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 09.06.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 10.03.2020 (повний текст підписано 12.03.2020)

у справі №910/2214/19 (суддя Удалова О.Г.)

за скаргою Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"

до Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва"

про визнання кредиторських вимог,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/2214/19 у задоволенні скарги Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у ВП № 59506711 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з недоведеності та необґрунтованості даної скарги.

Не погоджуючись з постановленою судом першої інстанції ухвалою, КП "Центральний Подільського району міста Києва" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/2214/19 та ухвалити нове рішення, яким скаргу Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник стверджує, що протоколи засідання комісії з реорганізації Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" №10/1 від 17.05.2019, №13 від 11.07.2019 є належними доказами виконання рішення суду; комісією Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва", як колегіальним органом, вжито всі залежні від неї заходи щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/2214/19 шляхом прийняття відповідного рішення по включенню вимог кредиторів до передавального акту підприємства, що підтверджується протоколом засідання комісії з реорганізації підприємства №10/1 від 17.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Центральний Подільського району міста Києва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/2214/19.

В судове засідання апеляційної інстанції представники сторін, органу виконання судових рішень не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Колегія суддів звертає увагу на те, що учасники у справі належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення позивачу, органу виконання судових рішень.

Також в матеріалах справи містяться конверти з копіями ухвал суду апеляційної інстанції від 21.04.2020, від 19.05.2020, які надсилались Комунальному підприємству "Центральний Подільського району міста Києва" за адресою: 04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 6/9, причиною повернення зазначено "за закінченням терміну зберігання".

Вказана адреса є адресою місцезнаходження Комунальному підприємству "Центральний Подільського району міста Києва" згідно інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2020, від 19.05.2020 у справі №910/2214/19 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін, органу виконання судових рішень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2214/19 позов задоволено. Зобов`язано Комунальне підприємство "Центральний Подільського району міста Києва" в особі ліквідаційної комісії включити до передавального акту підприємства кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадбанк банк України" у загальному розмірі 8003,63 грн; стягнуто з Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадбанк банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

29.05.2019 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

12.07.2019 постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. за заявою стягувача (вих. №100.19-09/8879 від 08.07.2019) було відкрито виконавче провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 у справі №910/2214/19, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за не вчинення цих дій, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду у розмірі 16692 грн. Копію постанови направлено сторонам.

20.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. (яка подана 19.02.2020), у якій скаржник просить суд:

1) визнати неправомірними дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. в частині відкриття виконавчого провадження № 59506711 від 12.07.2019;

2) зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати вжиті виконавцем заходи у зв`язку з закінченням виконавчого провадження № 59506711;

3) зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження №59506711 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2214/19.

Обґрунтовуючи подану скаргу, відповідач зазначає, що до відкриття виконавчого провадження постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 12.07.2019 ВП № 59506711 щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 у справі № 910/2214/19 боржником - Комунальним підприємством "Центральний Подільського району міста Києва" вимоги за наказом суду виконані у повному обсязі шляхом включення кредиторських вимог АТ "Державний ощадний банк України" до передавального акту підприємства у загальному розмірі 8003,63 грн, що підтверджується протоколом засідання комісії з реорганізації підприємства № 10/1 від 17.05.2019, та про що було повідомлено орган виконавчої служби та стягувача листами від 27.08.2019, тобто комісією з реорганізації підприємства вжито усі заходи щодо виконання рішення суду у справі №910/2214/19. Посилаючись на повне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2214/19 до відкриття виконавчого провадження, боржник стверджує про неправомірні дії Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. в частині відкриття виконавчого провадження, здійснення виконавчих дій та вказує про наявність підстав для зобов`язання орган виконання судових рішень закінчити виконавче провадження №59506711 у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За приписами статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. №11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі № 910/2214/19, яке набрало законної сили, є обов`язковою до виконання та має бути виконане.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту частини першої "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наказу Господарського суду міста від 29.05.2019 у справі №910/2214/19 на виконання рішення суду від 26.04.2019 зобов`язано Комунальне підприємство "Центральний Подільського району міста Києва" в особі ліквідаційної комісії включити до передавального акту підприємства кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадбанк банк України" у загальному розмірі 8003,63 грн. Судом у виконавчому документі зазначено, що стягувачем є : Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадбанк банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 27; ідентифікаційний код 09322277), боржником: Комунальне підприємство "Центральний Подільського району міста Києва" (04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, 6/9-а; ідентифікаційний код 35669345).

12.07.2019 постановою головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А. відкрито виконавче провадження за наказом Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 у справі №910/2214/19, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за не вчинення цих дій, стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду у розмірі 16692 грн.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з чч. 1-3 ст. 63 вказаного Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення без поважних причин, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Отже, приписами Закону України "Про виконавче провадження" встановлений граничний строк для добровільного виконання боржником рішення немайнового характеру, а також визначені дії державного виконавця у разі, якщо у цей строк боржник рішення не виконав.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, при цьому детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Пункти 4 та 5 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентує дії державного виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження:

- виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа;

- у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Колегією суддів не встановлено підстав для повернення виконавчого документу, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, а тому з огляду на наведені правові норми, враховуючи те, що на час відкриття виконавчого провадження №59506711, відомості про виконання боржником рішення суду у справі №910/2214/19 в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні, дійшла висновку, що державний виконавець, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

Стосовно посилань скаржника на те, що до відкриття виконавчого провадження №59506711 щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 у справі №910/2214/19 боржником - Комунальним підприємством "Центральний Подільського району міста Києва" вимоги за наказом суду виконані у повному обсязі шляхом включення кредиторських вимог АТ "Державний ощадний банк України" до передавального акту підприємства у загальному розмірі 8003,63 грн, що підтверджується протоколом засідання комісії з реорганізації підприємства №10/1 від 17.05.2019, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2019 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" (вх. №13963 від 26.07.2019 ) (а.с.135 т.1), в якому заявник просив прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження №59506711, посилаючись на виконання рішення суду у справі №910/2214/19. До вказаного листа боржником було додано, зокрема, копію протоколу №13 від 11.07.2019 засідання комісії з реорганізації КП "Центральний Подільського району міста Києва".

03.09.2019 боржник звернувся до стягувача та органу виконання судових рішень з листами від 27.08.2019 вих.№20 та №19 (а.с.110, 111 т.1), в яких повідомляв про виконання рішення суду у справі №910/2214/19 в частині включення кредиторських вимог до передавального акту, що підтверджується протоколом засідання комісії з реорганізації від 17.05.2019. До вказаних листів боржником було додано копію протоколу засідання комісії з реорганізації КП "Центральний Подільського району міста Києва".

Відповідно до змісту протоколу засідання комісії з реорганізації Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" №10/1 від 17.05.2019 (копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 109 т.1)), комісією вирішено:

1. Після завершення формування реєстру кредиторських вимог при складанні передавального акту підприємства включити кредиторські вимоги ПАТ "Державний ощадний банк України" у загальному розмірі 8003,63 грн. та направити акт на погодження до виконавчого органу КМР (КМДА).

2. Сплатити судовий збір у сумі 1921,00 грн на розрахунковий рахунок ПАТ "Державний ощадний банк України".

Відповідно до протоколу засідання комісії з реорганізації Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" №13 від 11.07.2019 (копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.135 т.1)), комісією вирішено:

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2214/19 включити до передавального акту підприємства кредиторську вимогу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" у розмірі 8003,63 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 1 ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, така форма реорганізації юридичної особи як приєднання передбачає припинення діяльності одного підприємства як юридичної особи та передачу належних йому активів та пасивів (майнових прав та зобов`язань) до іншого підприємства (правонаступника). При цьому в разі приєднання, нової юридичної особи не створюється.

Вказана форма реорганізації характеризується переходом усіх прав та обов`язків суб`єктів, що реорганізуються, в порядку універсального правонаступництва до іншої особи.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Отже, враховуючи зміст наказу Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 у справі №910/2214/19, про повне виконання рішення суду боржником щодо зобов`язання його включити до передавального акту підприємства кредиторські вимоги стягувача у розмірі 8003,63 грн може свідчити лише передавальний акт підприємства, що реорганізується/витяг з цього акту, яким засвідчено включення до передавального акту ПАТ "Державний ощадний банк України" у загальному розмірі 8003,63 грн.

Натомість, боржником, ані на час відкриття виконавчого провадження на підставі постанови ВП №59506711 від 12.07.2019, ані на час звернення до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом №19 від 27.08.2019, заявою за вх.№ 13463 від 26.07.2019 щодо повного виконання рішення суду, ані на час розгляду цієї скарги, не надано належних доказів виконання рішення суду від 24.06.2019 у справі №910/2214/19 на підставі наказу від 29.05.2019.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За відсутності доказів фактичного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 у справі №910/2214/19 на підставі наказу суду від 29.05.2019, підстави для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, та скасування заходів виконавчого провадження відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що обставини щодо неправомірних дій державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінським Б.А. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника виконавчого збору, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а також з урахуванням встановлених судом обставин щодо відсутності підстав для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні скарги Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Полінського Б.А.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування судового рішення, а тому відхиляються судом.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника у відповідності до вимог ст. 129, 344 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275-276, 281-284, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі №910/2214/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2214/19 повернути Господарському суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.06.2020.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук