ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2020 р.Справа № 916/1727/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Кисіль А.Б., згідно довіреності від 01.11.2019р.

відповідача: Сорокін К.О., згідно ордеру серії ОД №017711 від 29.04.2020р.,

розглянувши справу №916/1727/17 за позовом Науково-виробничого центру "Сігма" (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (65026, м.Одеса, вул.Пастера,34, кв.35) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горяц-Т" (65005, м.Одеса, вул. Балківська, 143) про стягнення 360158,72 грн. заборгованості, із яких 295918,92грн. основного боргу, 36436,08грн. пені, 5191,39грн. три проценти річних, 22612,34грн. втрат від інфляції,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальних дій суду:

Позивач позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що 01.01.2008р. між НВЦ "Сігма" (підприємство у вигляді ТОВ) та ТОВ "Горяц-Т" було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №200/07, згідно умов п.1.1. якого, позивач поставив, а покупець прийняв товар в період з 26.09.2016р. по 06.02.2017р., частково відповідач його оплатив у сумі 1630000грн., у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 298281,15грн., на яку позивач нарахував 37434,12грн. пені, 4205,17грн. три проценти річних, 20299,54грн. втрат від інфляції.

Заявою від 29.05.2018р. за вх.№2-2674/18 позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача 295918,92грн. основного боргу, 36436,08грн. пені, 5191,39грн. три проценти річних, 22612,34грн. втрат від інфляції.

Відповідач у відзиві на позов від 10.05.2018р. за вх.№9311/18 проти позову заперечує, зазначає, що у позові та додатку до нього розрахунку заборгованості №11/07 від 11.07.2017р. позивач наводить перелік видаткових накладних, за якими в період з 26.09.2016р. по 06.02.2017р. відбувалась поставка товару за договором №200/07 від 01.01.2008р. на загальну суму 298281,15грн., за якими пред`явлено позов. Відповідач вказує, що позивачем не було враховано, що ТОВ «Горяц-Т» в період з 27.09.2016р. по 06.03.2017р. перераховано на рахунок позивача за договором №200/07 від 01.01.2008р. кошти в сумі 415000грн., якими оплачено поставки товару, у тому числі за накладними, що є предметом позову. На думку відповідача, оплата товарів за договором №200/07 також підтверджується позивачем у позовній заяві, в якій позивач зазначає про оплату відповідачем поставленого товару у період з 05.01.2016р. по 06.03.2017р. на суму 1630000грн., що також підтверджується додатком до позову випискою з поточного банківського рахунку позивача. Із викладеного відповідач доходить висновку про те, що матеріали справи містять докази оплати ТОВ «Горяц-Т» товару за договором поставки №200/07 від 01.01.2008р. в сумі більшій, ніж сума поставленого позивачем товару в період з 26.09.2016р. по 06.02.2017р., що пред`явлена до стягнення. Також відповідач вказує, що у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог позивача про стягнення основного боргу також є безпідставними та не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення пені, трьох процентів річних та інфляції.

Позивач у відповіді на відзив від 24.05.2018р. за вх.№11166/18 вказує, що серед наданих відповідачем платіжних доручень щодо оплати вартості поставленого товару наявні такі, що не відносяться до предмету спору, оскільки платником за ними є інша юридична особа ВКФ «Юна-Сервіс», а саме, платіжні доручення: №5381 від 02.12.2016р., №5655 від 12.12.2016р., №6459 від 26.01.2017р., №6687 від 03.02.2017р. Також позивач зазначає, що відповідач, підписавши акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р., підтвердив борг перед позивачем станом на 04.01.2017р. у сумі 377710,39грн., станом на 31.01.2017р. у сумі 385563,54грн. Таким чином, позивач вважає, що з урахуванням поданих відповідачем платіжних доручень за січень 2017р. (№№3149, 11877, 14803, 14841, 14910, 2972, 12040) відповідач своїм підписом підтвердив наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 385563,54грн. Як стверджує позивач, за період з 08.02.2017р. по 06.03.2017р. від відповідача надійшли оплати за платіжними дорученнями №№45, 183, 235, 285, 2912, 3123 на загальну суму 75000грн., остання оплата проведена 06.03.2017р. Із викладеного позивач вбачає спростованим твердження відповідача про здійснення повної оплати вартості поставленого товару. Стосовно решти наданих відповідачем платіжних доручень позивач вказує, що вони не містять у графі «призначення платежу» посилань на рахунки-фактури або видаткові накладні, за якими проводилась оплата, у зв`язку з чим сплачені відповідачем кошти були зараховані позивачем в рахунок заборгованості відповідача, яка утворилась до 27.09.2016р.

11.06.2018р. за вх.№11593/18 відповідач подав до суду заперечення, в якому зазначив, що акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. він не підписував та вказані у ньому відомості не відповідають бухгалтерському обліку підприємства. Також відповідач вказає, що у згаданому акті звіряння не зазначено особу, якою його підписано від ТОВ «Горяц-Т», не наведено за яким договором проведено звіряння. Не вбачає обґрунтованим відповідач самостійне розподілення проведених відповідачем оплат за видатковими накладними попередніх періодів, ніж ті, що пред`явлено до стягнення. Крім того, відповідач вказує, що у наданому позивачем реєстрі щодо розподілу коштів, які надійшли від відповідача, не враховані платежі за платіжними дорученнями: №3207 від 02.12.2016р., №3410 від 12.12.2016р., №3113 від 26.01.2017р., №3326 від 03.02.2017р., №150 від 13.02.2017р., що, на думку відповідача, свідчить про помилковість облікових даних позивача, що вплинуло на правильність та обґрунтованість його розрахунків. Окремо відповідач зазначив, що у позовній заяві та розрахунку позивач не врахував повернення відповідачем товару за період з 27.09.2016р. по 30.03.2017р. на суму 2008,05грн.

10.02.2020р. за вх.№3434/20 до суду від позивача надійшли пояснення та 17.02.2020р. за вх.№4043/20 додаткові письмові пояснення, в яких позивач зазначає, що всі повернення товару, здійснені відповідачем, були належним чином враховані позивачем, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до заяви про зменшення позовних вимог, та за низкою видаткових накладних сума боргу є меншою, аніж ціна товару, саме за рахунок врахування здійснених відповідачем повернень. Крім того, позивач відмічає, що ним були враховані всі платежі відповідача - навіть ті, за якими відповідач не надавав платіжних доручень суду. Також позивач вважає, що висновок експерта зроблено шляхом арифметичного вирахування різниці між поставленим та сплаченим товаром за період з 26.09.2016р. по 06.03.2017р. без урахування сальдо розрахунків, хоча той факт, що правовідносини між сторонами тривають з 2008 року, виключає можливість презюмувати нульове сальдо розрахунків. З огляду на те, що правовідносини сторін за договором №200/07 є довготривалими та характеризуються великим обсягом поставок та оплат. Позивач також вважає, що висновок експерта не може бути прийнятий в якості допустимого доказу, оскільки він був наданий за відсутності матеріалів, які дозволяли б провести повне дослідження та врахувати сальдо розрахунків, та експерт в такому випадку зобов`язаний був скористатися положенням, передбаченим ч.8 ст.69 ГПК України. Позивач відмічає, що відповідач стверджує, що ним акт звірки не підписувався, проте жодних доказів незгоди з розрахунками позивача та надання ним власних редакцій акту подано не було. До того ж, зауважив позивач, що акт звірки містить підписи та печатку відповідача, а також дописані ним від руки коригування.

Крім того, позивач вказує, що він продовжував поставки, а відповідач - оплати після 31.01.2017р. Проте як всі поставки, так і всі оплати підтверджені документально, тому немає жодних підстав стверджувати про неможливість розрахунку заборгованості. Позивач звертає увагу суду на те, що всі видаткові накладні, а також всі призначення платежів, зазначені в акті звірки, мають посилання на єдиний договір поставки - договір поставки №200/07 від 01.01.2008р. За таких умов позивач вважає, що немає жодних підстав ставити під сумнів підставу виникнення правовідносин сторін, за якими проводилася звірка взаєморозрахунків. Зауважує позивач і на тому, що не грунтує свої вимоги лише на акті звірки взаєморозрахунків, а й на видаткових накладних.

Також 10.02.2020р. за вх.№3433/20 відповідач подав до справи пояснення, а 17.02.2020р. за вх.№4042/20 доповнення до них, а також пояснення від 10.02.2020р. за вх.№6206/20, де вказує, що зі змісту акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. вбачається, що він містить початкове сальдо станом на 01.01.2017р. у розмірі 377710,39грн., детальний перелік господарських операцій лише за період з 04.01.2017р. по 31.01.2017р. та кінцеве сальдо в сумі 385676,86грн. Відповідач вказує, що із зазначеного акту звірки взаємних розрахунків неможливо встановити походження початкового сальдо та на підставі чого воно виникло. Відмічає відповідач і те, що після 31.01.2017р., тобто, після останньої дати проведеної господарської операції, що містить у собі акт звірки взаємних розрахунків, наданий позивачем, НВЦ «Сігма» ТОВ продовжувало здійснювати поставки товару, а ТОВ «Горяц-Т» розраховувалось за поставлений товар. Дані обставини підтверджуються, наявними в матеріалах справи первинними бухгалтерськими документами (видатковими накладними, банківськими виписками), наданими сторонами. Отже, на думку відповідача, наданий Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р. не містить у собі вичерпну інформацію стосовно всіх проведених господарських операцій між ТОВ «Горяц-Т» та НВЦ «Сігма» ТОВ. Із вказаного акту відповідач не вбачає, за якими правовідносинами сторін він складений (відсутні посилання на жодний договір), а також не містить відомостей про особу, що його підписала від ТОВ «Горяц-Т» та про наявність у неї відповідних повноважень. Зауважує відповідач і на тому, що акт звірки взаємних розрахунків не є зведеним бухгалтерським регістром і первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не може використовуватись як письмова форма визнання боргу.

Окремо відповідач вказав, що умовами п.4.6. договору №200/07 від 01.01.2008р. НВЦ «Сігма» ТОВ зобов`язано не рідше ніж одного разу на місяць надавати ТОВ «Горяц-Т» акт звірки взаєморозрахунків, у разі не надання акту звірки взаєморозрахунків з боку НВЦ «Сігма» ТОВ протягом 6 місяців, заборгованість сторін по виконанню умов цього договору визначається на підставі даних ТОВ «Горяц-Т», при цьому перегляд даних ТОВ «Горяц-Т» не допускається. Тому відповідач вважає, що сума заборгованості повинна визначатися за даними ТОВ «Горяц-Т» за умови ненадання інших актів звірки, ніж вищезгаданий.

Відповідач зазначає, що, з аналізу наданих сторонами первинних бухгалтерських документів вбачається, що НВЦ: «Сігма» ТОВ здійснило поставку товару ТОВ «Горяц-Т» на загальну суму 298281,15грн., TOB «Горяц-Т» було повернуто товар на загальну суму 2008,05грн. Також ТОВ «Горяц-Т» було здійснено оплати товару на загальну суму 415000грн. У зв`язку із чим відповідач вважає, що сума основної заборгованості, яку позивач просить стягнути у розмірі 295918,92грн., не підтверджена первинними бухгалтерськими документами. Крім того, відповідач зауважує, що відповідно до висновку експерта №18-5010/5011 від 31.05.2019р., розмір основного боргу відповідача ТОВ «Горяц-Т» перед позивачем НВЦ «Сігма» ТОВ у розрахунку заборгованості НВЦ «Сігма» ТОВ станом на 22.09.2017р. не підтверджується. Вказує і відповідач про те, що позивачем у розрахунку позову не враховано всі накладні на повернення. Відповідач вважає, що поданий позивачем реєстр накладних за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. не є доказом врахування оплат відповідача, оскільки складений одноособово позивачем без підтвердження первинними бухгалтерськими документами. Також відповідач зазначив, що по поставкам за накладними за період з 27.07.2016р. по 26.09.2016р. ним було проведено оплату на загальну суму 290000грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.07.2018р. позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ "Горяц-Т" на користь НВЦ "Сігма" основний борг в сумі 295918,92грн., 3% річних в сумі 5191,39грн., інфляційні в сумі 22612,34грн., пеню в сумі 36436,08грн.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019р. рішення Господарського суду Одеської області від 05.07.2018р. скасовано, у позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.12.2019р. рішення Господарського суду Одеської області від 05.07.2018р. та постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 10.09.2019р. у справі №916/1727/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області. Так, ВС було зобов`язано господарський суд надати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), зокрема надати оцінку акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р., перевірити чи підтверджена відображена в акті інформація первинними документами та чи містить такий документ підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. В залежності від встановленого і відповідно до вимог закону вирішити спір.

За результатами автоматизованого розподілу справу №916/1727/17 розподілено на суддю Малярчук І.А., у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.12.2019р. прийнято справу №916/1727/17 до провадження на стадії відкриття провадження по справі, призначено підготовче засідання суду на 03.01.2020р. о 10год.20хв.

У судових засіданнях оголошувались протокольні ухвали про перерву з 03.01.2020р. до 10.02.2020р. об 11год.20хв., з 10.02.2020р. до 17.02.2020р. о 12год.00хв., з 17.02.2020р. до 26.02.2020р. о 10год.45хв., з 26.02.2020р. до 11.03.2020р. о 12год.45хв., з 11.03.2020р. до 16.03.2020р. о 12год.50хв., з 16.03.2020р. до 17.03.2020р. о 10год.:00хв.

Ухвалою суду від 17.03.2020р. оголошено перерву у судовому засіданні до 06.04.2020р. о 10год.00хв.

Ухвалою суду від 03.04.2020р., у зв`язку з продовженням за рішенням КМУ від 25.03.2020р. дії карантину до 25.04.2020р. включно, призначено розгляд справи по суті на 29.04.2020р. о 14год.20хв.

Ухвалою суду від 28.04.2020р., у зв`язку з продовженням за рішенням КМУ від 22.04.2020р. карантину до 11.05.2020р. включно, призначено розгляд справи по суті на 27.05.2020р. об 11год.30хв.

У судовому засіданні 27.05.2020р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 12.06.2020р. об 11год.45хв.

Клопотання сторін від 25.02.2020р. за вх.№4963/20 про долучення доказів до справи, від 28.02.2020р. за вх.№5299/20, від 05.03.2020р. за вх.№5714/20, від 11.03.2020р. за вх.№6291/20 про ознайомлення з матеріалами справи було судом задоволено.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

01.01.2008р. між ТОВ НВЦ «Сігма» (постачальник) та ТОВ «Горяц-Т» (покупець) було укладено договір поставки з відстрочкою платежу №200/07, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти покупцю, а покупець приймати та оплачувати товар, у відповідності з умовами цього договору. Товаром за цим договором є товари, вказані у погодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), які є невід`ємними частинами цього договору. У прейскуранті (специфікації) вказується перелік товарів, що постачаються та ціни на них. Поставка товарів здійснюється за погодженими сторонами цінам, вказаним у прейскуранті (Специфікації). Поставка товару здійснюється на умовах DDP-cклад покупця (в Інкотермс 2000) однією або декількома партіями у відповідності зі специфікаціями або накладними, які складаються на кожну таку партію. За погодженням сторін отримувачем товару по цьому договору може бути третя особа (п.п.1.1., 1.2., 2.1., 3.1. договору).

Відповідно до п.п.4.1., 4.2., 4.3., 4.6. договору №200/07 від 01.01.2008р. оплату кожної окремої партії товару (визначеної у накладній) за цим договором покупець здійснює шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту її отримання/реалізації. Постачальник здійснює оплату покупцю за послуги, надані ним при виконанні цього договору, згідно додатку 1 до цього договору (послуги покупця) протягом 21 дня з моменту виставлення рахунку покупцем. Покупець не оплачує товар, що підлягає поверненню (неякісний, бракований, зі спливом строку придатності або реалізації/зі строками придатності або реалізації згідно п.3.13. цього договору). Постачальник зобов`язаний не рідше одного разу в місяць надавати покупцю акт звірки взаєморозрахунків. У випадку ненадання акту звірки взаєморозрахунків з боку постачальника на протязі шести місяців, заборгованість сторін по виконанню умов цього договору визначається на підставі даних покупця, при цьому перегляд даних покупця не допускається.

Кожна зі сторін за кожен день прострочки виконання будь-яких своїх зобов`язань, що випливають із цього договору, сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє за весь час такої прострочки. Для постачальника пеня вираховується від вартості товару, в період поставки якого відбулось порушення договору, а для покупця від суми простроченого платежу (п.5.2. договору від 01.01.2008р.).

Згідно п.8.1. договору №200/07 від 01.01.2008р. його укладено на невизначений строк.

На виконання умов договору №200/07 від 01.01.2008р. постачальником було поставлено покупцю товар на загальну суму 298281,13грн. за накладними №128716 від 26.09.2016р. на суму 1647,56грн., №128718 від 26.09.2016р. на суму 287,22грн., №128955 від 27.09.2016р. на суму 1143,38грн., №128981 від 27.09.2016р. на суму 185,40грн., №129000 від 28.09.2016р. на суму 443,01грн., №129064 від 28.09.2016р. 1262,38грн., №129065 від 28.09.2016р. на суму 1660,94грн., №129081 від 28.09.2016р. на суму 4395,94грн., №129137 від 29.09.2016р. на суму 2220,17грн., №129139 від 29.09.2016р. на суму 1993,20грн., №129140 від 29.09.2016р. на суму 5918,58грн., №129141 від 29.09.2016р. на суму 3347,81грн., №129142 від 29.09.2016р. на суму 1531,32грн., №129144 від 29.09.2016р. на суму 1198,20грн., №129180 від 29.09.2016р. на суму 5006,23грн., №129145 від 01.10.2016р. на суму 2099,12грн., №129302 від 01.10.2016р. на суму 2229,19грн., №129155 від 03.10.2016р. на суму 305,91грн., №129299 від 03.10.2016р. на суму 428,30грн., №129300 від 03.10.2016р. на суму 776,10грн., №129301 від 03.10.2016р. на суму 1080,88грн., №134665 від 05.12.2016р. на суму 12253,74грн., №134631 від 05.12.2016р. на суму 4505,02грн., №134883 від 06.12.2016р. на суму 9733,17грн., №134884 від 06.12.2016р. на суму 5131,68грн., №134947 від 08.12.2016р. на суму 8141,50грн., №134949 від 08.12.2016р. на суму 5844,02грн., №134950 від 08.12.2016р. на суму 3832,59грн., №134952 від 08.12.2016р. на суму 3645,59грн., №135431 від 15.12.2016р. на суму 10815,91грн., №135432 від 15.12.2016р. на суму 5586,64грн., №135433 від 15.12.2016р. на суму 4305,10грн., №135434 від 15.12.2016р. на суму 1554,40грн., №135496 від 16.12.2016р. на суму3343,28грн., №135958 від 22.12.2016р. на суму 3769,48грн., №135959 від 22.12.2016р. на суму 2659,68грн., №135960 від 22.12.2016р. на суму 3028,48грн., №733290 від 22.12.2016р. на суму 8277,78грн., №135963 від 22.12.2016р. на суму 5918,28грн., №201 від 05.01.2017р. на суму 3197,38грн., №202 від 05.01.2017р. на суму 2216,50грн., №204 від 05.01.2017р. на суму 4868,22грн., №206 від 05.01.2017р. на суму 9900,49грн., №310 від 09.01.2017р. на суму 3085,40грн., №313 від 09.01.2017р. на суму 5023,56грн., №511 від 12.01.2017р. на суму 3379,80грн., №515 від 12.01.2017р. на суму3981,77грн., №514 від 12.01.2017р. на суму 3159,68грн., №516 від 12.07.2017р. на суму 5598,17грн., №517 від 12.01.2017р. на суму 5140,78грн., №518 від 12.01.2017р. на суму 6507,08грн., №555 від 13.01.2017р. на суму 3039,36грн., №563 від 13.01.2017р. на суму 12745,60грн., №1012 від 19.01.2017р. на суму 1536,93грн., №1014 від 19.01.2017р. на суму 4872,92грн., №1056 від 20.01.2017р. на суму 2277, 59грн., №1059 від 20.01.2017р. на суму 4929,63грн., №1184 від 23.01.2017р. на суму 2316,87грн., №1186 від 23.01.2017р. на суму 5191,50грн., №1359 від 24.01.2017р. на суму 6291,34грн., №1360 від 24.01.2017р. на суму 2336,27грн., №1434 від 26.01.2017р. на суму 2931,52грн., №1435 від 26.01.2017р. на суму 5157,96грн., №1436 від 26.01.2017р. на суму 13314,03грн., №1437 від 26.01.2017р. на суму 4550,95грн., №1819 від 01.02.2017р. на суму 2273,64грн., №1857 від 02.02.2017р. на суму 2708,82грн., №1858 від 02.02.2017р. на суму 4912,25грн., №2030 від 06.02.2017р. на суму 2972,07грн., №2034 від 06.02.2017р. на суму 5482,85грн.

Крім того, позивач подав до справи видаткові накладні на поставку товару по договору №200/07 від 01.01.2008р. за період з 27.07.2016р. по 26.09.2016р., тобто, за період, який не є спірним, на загальну суму 378785,22грн. Поряд із цим, відповідач на підтвердження проведення оплат за ними подав платіжні доручення №3190 від 15.08.2016р. на суму 50000грн., №12041 від 19.08.2016р. на суму 20000грн., №3006 від 22.08.2016р. на суму 25000грн., №12198 від 25.08.2016р. на суму 10000грн., №3112 від 29.08.2016р. на суму 20000грн., №12400 від 01.09.2016р. на суму 20000грн., №3270 від 05.09.2016р. на суму 40000грн., №3389 від 09.09.2016р. на суму 20000грн., №3465 від 12.09.2016р. на суму 25000грн., №3473 від 13.09.2016р. на суму 20000грн., №12745 від 19.09.2016р. на суму 20000грн., №12855 від 21.09.2016р. на суму 20000грн., №

На підтвердження проведення оплат за договором №200/07 від 01.01.2008р. відповідач подав до справи платіжні доручення №13091 від 27.09.2016р. на суму 10000грн., №13327 від 04.10.2016р. на суму 15000грн., №3153 від 27.10.2016р. на суму 30000грн., №3352 від 08.11.2016р. на суму 10000грн., №3019 від 21.11.2016р. на суму 15000грн., №3207 від 02.12.2016р. на суму 10000грн., №5381 від 02.12.2016р. на суму 10000грн., №14375 від 05.12.2016р. на суму 20000грн., №14422 від 07.12.2016р. на суму 15000грн., №3274 від 08.12.2016р. на суму 10000грн., №3410 від 12.12.2016р. на суму 10000грн., №5655 від 12.12.2016р. на суму 10000грн., №14470 від 13.12.2016р. на суму 15000грн., №3441 від 14.12.2016р. на суму 10000грн., №2920 від 20.12.2016р. на суму 20000грн., №11822 від 27.12.2016р. на суму 10000грн., №3149 від 04.01.2017р. на суму 20000грн., №11877 від 06.01.2017р. на суму 15000грн., №14803 від 10.01.2017р. на суму 20000грн., №14841 від 12.01.2017р. на суму 15000грн., №14910 від 18.01.2017р. на суму 10000грн., №2972 від 20.01.2017р. на суму 20000грн., №12040 від 24.01.2017р. на суму 10000грн., №3113 від 26.01.2017р. на суму 10000грн., №6459 від 26.01.2017р. на суму 10000грн., №3326 від 03.02.2017р. на суму 03.02.2017р., №6687 від 03.02.2017р. на суму 10000грн., №45 від 08.02.2017р. на суму 15000грн., №150 від 13.02.2017р. на суму 10000грн., №183 від 14.02.2017р. на суму 10000грн., №235 від 16.02.2017р. на суму 10000грн., №285 від 17.02.2017р. на суму 10000грн., №2912 від 21.02.2017р. на суму 10000грн., №3123 від 06.03.2017р. на суму 20000грн. Зокрема, у платіжних дорученнях №5381 від 02.12.2016р., №5655 від 12.12.2016р., №6459 від 26.01.2017р., №6687 від 03.02.2017р. платником не є відповідач, а інша особа ВКФ «Юна-Сервіс».

Частково відповідач повернув позивачу товар за накладними на повернення №ВН-М130035808 від 27.09.2016р. на суму 36,96грн., №ВН-М2-0073309 від 29.09.2016р. на суму 34,53грн., №ВН-М180019155 від 06.10.2016р. на суму 56,14грн., №ВН-М3-082769 від 29.09.2016р. на суму 76,54грн., №ВН-М170028565 від 10.12.2016р. на суму 16,91грн., №ВН-М110060651 від 16.12.2016р. на суму 60,48грн., №ВН-М140075625 від 26.01.2017р. на суму 10,78грн., №ВН-М140075698 від 27.01.2017р. на суму 89,03грн., №ВН-М170029092 від 13.01.2017р. на суму 185,88грн., №ВН-М170029732 від 16.02.2017р. на суму 34,23грн., №ВН-М110062402 від 09.03.2017р. на суму 99,96грн., №ВН-М110062404 від 09.03.2017р. на суму 122,24грн., №ВН-М210022237 від 29.03.2017р. на суму 995,46грн., №ВН-М210022258 від 30.03.2017р. на суму 183,91грн.

Позивач, стверджуючи про зарахування коштів за частиною поданих відповідачем платіжних доручень в рахунок поставок, що відбувались до спірного періоду, подав до справи реєстр платіжних доручень від 21.05.2018р.

У акті звіряння, підписаному із проставленням печаток обох сторін, визначено, що заборгованість ТОВ «Горяц-Т» на користь НВЦ «Сігма» складає 385676,86грн. станом на 31.01.2017р.

За довідкою НВЦ «Сігма» №14/09 від 14.09.2017р. станом на 14.09.2017р. сума основного боргу, яка підлягає сплаті ТОВ «Горяц-Т» за договором поставки №200/07 від 01.01.2008р., становить 307503,79грн. В підтвердження такого позивач подав також ним підписаний реєстр податкових накладних станом на 14.09.2017р.

18.07.2017р. позивач вручив та надіслав поштою відповідачу вимогу про сплату боргу за договором №200/07 від 01.01.2008р. на суму 360219,98грн.

Також під час апеляційного перегляду справи відповідачем було подано до суду банківські виписки щодо сплати НВЦ «Сігма» за товар за період з 16.09.2016р. по 22.09.2017р. та відомість про взаєморозхрахунки за вказаний період, виписки по рахункам.

Так, під час апеляційного перегляду справи ухвалою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018р. було призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення експерта поставлено наступні запитання: Чи підтверджується документально розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки №200/07 від 01.01.2008р., зазначений ТОВ "Сігма" у розрахунку заборгованості станом на 22.09.2017р. (том ІІ, а.с. 64)? В разі, якщо не підтверджується розмір основної заборгованості відповідача за розрахунком позивача, визначити розмір основної заборгованості за наявними документами. Визначити розмір пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих позивачем відповідачеві за період з 16.09.2016р. по 22.09.2017р. за несвоєчасну оплату останнім товару, поставленого на виконання договору поставки №200/07 від 01.01.2008р. за видатковими накладними №128716 від 26.09.2016р., №128718 від 26.09.2016р., №128955 від 27.09.2016р., №128981 від 27.09.2016р., №129000 від 28.09.2016р., №129064 від 28.09.2016р., №129065 від 28.09.2016р., №129081 від 28.09.2016р., №129137 від 29.09.2016р., №129139 від 29.09.2016р., №129140 від 29.09.2016р., №129141 від 29.09.2016р., №129142 від 29.09.2016р., №129144 від 29.09.2016р., №129180 від 29.09.2016р., №129145 від 01.10.2016р., №129302 від 01.10.2016р., №129155 від 03.10.2016р., №129299 від 03.10.2016р., №129300 від 03.10.2016р., №129301 від 03.10.2016р., №134665 від 05.12.2016р., №134631 від 05.12.2016р., №134883 від 06.12.2016р., №134884 від 06.12.2016р., №134947 від 08.12.2016р., №134949 від 08.12.2016р., №134950 від 08.12.2016р., №134952 від 08.12.2016р., №135431 від 15.12.2016р., №135432 від 15.12.2016р., №135433 від 15.12.2016р., №135434 від 15.12.2016р., №135496 від 16.12.2016р., №135958 від 22.12.2016р., №135959 від 22.12.2016р., №135960 від 22.12.2016р., №733290 від 22.12.2016р., №135963 від 22.12.2016р., №201 від 05.01.2017р., №202 від 05.01.2017р., №204 від 05.01.2017р., №206 від 05.01.2017р., №310 від 09.01.2017р., №313 від 09.01.2017р., №511 від 12.01.2017р., №515 від 12.01.2017р., №514 від 12.01.2017р., №516 від 12.07.2017р., №517 від 12.01.2017р., №518 від 12.01.2017р., №555 від 13.01.2017р., №563 від 13.01.2017р., №1012 від 19.01.2017р., №1014 від 19.01.2017р., №1056 від 20.01.2017р., №1059 від 20.01.2017р., №1184 від 23.01.2017р., №1186 від 23.01.2017р., №1359 від 24.01.2017р., №1360 від 24.01.2017р., №1434 від 26.01.2017р., №1435 від 26.01.2017р., №1436 від 26.01.2017р., №1437 від 26.01.2017р., №1819 від 01.02.2017р., №1857 від 02.02.2017р., №1858 від 02.02.2017р., №2030 від 06.02.2017р., №2034 від 06.02.2017р.

Як вбачається з висновку експерта ОНДІСЕ Хоносової О.С. від 31.05.2019р. №18-5010/5011, складеному на виконання ухвали Південно-Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018р., по першому питанню: проведеними дослідженнями наданих первинних документів ТОВ "ГОРЯЦ-Т" та НВЦ "Сігма", без співставлення з регістрами аналітичного та синтетичного бухгалтерського обліку товариств, розмір основного боргу відповідача перед позивачем у розрахунку заборгованості НВЦ "Сігма" (т.2, а.с. 64) станом на 22.09.2017р. не підтверджується; по другому питанню: у результаті дослідження даних наявних первинних документів ТОВ "ГОРЯЦ-Т" та НВЦ "Сігма" (видаткових накладних, накладних Повернення товару, платіжних доручень, банківських виписок), без співставлення з регістрами аналітичного та синтетичного бухгалтерського обліку товариств, сума основної заборгованості НВЦ "Сігма" перед ТОВ "ГОРЯЦ-Т" за умовами договору поставки № 200/07 від 01.01.2008р. за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. складає 118726,90грн., як різниця між поставленим та сплаченим товаром; по третьому питанню: визначити розмір пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих НВЦ "Сігма" відповідачеві за період з 16.09.2016р. по 22.09.2017р. за несвоєчасну сплату останнім товару, поставленого на виконання договору поставки №200/07 від 01.01.2008р. за видатковими накладними: №128716 від 26.09.2016р., №128718 від 26.09.2016р., №128955 від 27.09.2016р., №128981 від 27.09.2016р., №129000 від 28.09.2016р., №129064 від 28.09.2016р., №129065 від 28.09.2016р., №129081 від 28.09.2016р., №129137 від 29.09.2016р., №129139 від 29.09.2016р., №129140 від 29.09.2016р., №129141 від 29.09.2016р., №129142 від 29.09.2016р., №129144 від 29.09.2016р., №129180 від 29.09.2016р., №129145 від 01.10.2016р., №129302 від 01.10.2016р., №129155 від 03.10.2016р., №129299 від 03.10.2016р., №129300 від 03.10.2016р., №129301 від 03.10.2016р., №134665 від 05.12.2016р., №134631 від 05.12.2016р., №134883 від 06.12.2016р., №134884 від 06.12.2016р., №134947 від 08.12.2016р., №134949 від 08.12.2016р., №134950 від 08.12.2016р., №134952 від 08.12.2016р., №135431 від 15.12.2016р., №135432 від 15.12.2016р., №135433 від 15.12.2016р., №135434 від 15.12.2016р., №135496 від 16.12.2016р., №135958 від 22.12.2016р., №135959 від 22.12.2016р., №135960 від 22.12.2016р., №733290 від 22.12.2016р., №135963 від 22.12.2016р., №201 від 05.01.2017р., №202 від 05.01.2017р., №204 від 05.01.2017р., №206 від 05.01.2017р., №310 від 09.01.2017р., №313 від 09.01.2017р., №511 від 12.01.2017р., №515 від 12.01.2017р., №514 від 12.01.2017р., №516 від 12.07.2017р., №517 від 12.01.2017р., №518 від 12.01.2017р., №555 від 13.01.2017р., №563 від 13.01.2017р., №1012 від 19.01.2017р., №1014 від 19.01.2017р., №1056 від 20.01.2017р., №1059 від 20.01.2017р., №1184 від 23.01.2017р., №1186 від 23.01.2017р., №1359 від 24.01.2017р., №1360 від 24.01.2017р., №1434 від 26.01.2017р., №1435 від 26.01.2017р., №1436 від 26.01.2017р., №1437 від 26.01.2017р., №1819 від 01.02.2017р., №1857 від 02.02.2017р., №1858 від 02.02.2017р., №2030 від 06.02.2017р., №2034 від 06.02.2017р., дослідженням не надається за можливе.

У дослідницькій частині вказаного висновку експерта зазначено, що проведеними дослідженнями даних первинних документів (видаткових накладних, накладних Повернення товару) за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. встановлено, що НВЦ Сігма виписані накладні на адресу ТОВ ГОРЯЦ-Т на отримання товару на загальну суму 296273,10грн. (298281,15-2008,05), з урахуванням сум щодо повернення товару, а саме: 298281,15 грн. на отримання товару; 2008,05 грн. повернення товару, а не у розмірі 295918,92 грн., як зазначено у Розрахунку заборгованості НВЦ Сігма ТОВ. При дослідженні даних копії первинних документів ТОВ ГОРЯЦ-Т та НВЦ Сігма (платіжні доручення та банківські виписки) встановлено, що ТОВ ГОРЯЦ-Т у безготівковому порядку на адресу НВЦ Сігма за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. (включно) із призначенням платежу оплата за консерви, згідно договору № 200/07 від 01.01.2008, у т.ч. ПДВ перераховано загальну суму 415000грн. У зв`язку з тим, що на дослідження не надані регістри бухгалтерського обліку ТОВ ГОРЯЦ-Т та НВЦ Сігма, зіставити дані первинних документів (Видаткових накладних, накладних Повернення товару, платіжних доручень та банківських виписок) за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. з даними аналітичного обліку товариств не надається за можливе. Проведеними дослідженнями наданих первинних документів (платіжних доручень, банківських виписок) ТОВ ГОРЯЦ-Т та НВЦ Сігма встановлено, що за умовами Договору №200/07 від 01.01.2008р. та при умові відображення таких господарських операцій у бухгалтерському обліку товариств, загальна сума сплати за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. (включно) складає 415000грн. При співставленні даних розрахунку заборгованості НВЦ Сігма (т.2, а.с.64) з даними проведених досліджень встановлено, що у розрахунку заборгованості НВЦ Сігма ТОВ (т.2, а.с.64) дані щодо сплати за товар та його повернення за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. відсутні. Відповідно розрахунок заборгованості НВЦ Сігма (т.2, а.с.64) проведеними дослідженнями даних первинних документів (платіжних доручень та банківських виписок) не підтверджується. Таким чином, проведеними дослідженнями наданих первинних документів ТОВ ГОРЯЦ-Т та НВЦ Сігма (Видаткових накладних, накладних Повернення товару, платіжних доручень, банківських виписок) у співставленні з даними розрахунку заборгованості НВЦ Сігма (т.2, а.с.64) встановлено, що за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. загальна сума поставленого товару НВЦ Сігма на адресу ТОВ ГОРЯЦ-Т, за даними Видаткових накладних з урахуванням накладних на Повернення товару, складає 296273,10грн., та загальна сума сплати ТОВ ГОРЯЦ-Т у безготівковому порядку складає 415000грн. Різниця між загальною сумою відпущеного НВЦ Сігма та оплаченого товару ТОВ ГОРЯЦ-Т за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. складає 118726,90грн. (296273,10-415000,00), тобто, наявна заборгованість НВЦ Сігма перед ТОВ ГОРЯЦ-Т. Зіставити встановлену суму різниці у розмірі 118726,90 грн. з даними регістрів синтетичного бухгалтерського обліку ТОВ ГОРЯЦ-Т та НВЦ Сігма за наданими документами не надається за можливе. Проведеними дослідженнями по першому та другому питанням розмір основної заборгованості ТОВ ГОРЯЦ-Т перед НВЦ Сігма ТОВ за умовами Договору поставки №200/07 від 01.01.2008р., зазначений НВЦ Сігма у розрахунку заборгованості станом на 22.09.2017р. (том 2, а.с.64), дослідженням наданих первинних документів не підтверджується, тому визначити розмір пені, інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасну сплату останнім товару, поставленого на виконання договору поставки №200/07 від 01.01.2008р., за період з 16.09.2016р. по 22.09.2017р. за даними видаткових накладних НВЦ Сігма, виписаних на адресу ТОВ ГОРЯЦ-Т, які зазначені у поставленому питанні, дослідженням не надається за можливе.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, що також підтверджують сторони на виконання умов договору №200/07 від 01.01.2008р., укладеного між НВЦ «Сігма» та ТОВ «Горяц-Т», НВЦ «Сігма» поставило ТОВ «Горяц-Т» у період з 27.07.2016р. по 22.09.2017р. товар.

Як вбачається із наявних у справі, поданих позивачем накладних, всього поставлено товару на загальну суму 677066,35грн. При цьому, вищенаведені платіжні доручення, що подані відповідачем, вказують на те, що відповідачем здійснено за вказаний період оплату за поставлений товар на загальну суму 745000грн. Одночасно, накладні на повернення товару постачальнику підтверджують факт повернення відповідачем товару на суму 2003,05грн.

Таким чином, наявні у справі первинні документи вказують на відсутність заборгованості відповідача перед позивачем по договору №200/07 від 01.01.2008р. у заявлений позивачем спірний період, тобто, з 26.09.2016р. по 06.02.2017р.

Як вбачається з акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р., за даними Науково-виробничого центру "Сігма" (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) станом на 31.01.2017р. заборгованість на користь даного підприємства становить 385676,86грн. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками, однак персональні дані щодо представника відповідача даний акт не містить. Відповідач заперечує факт підписання вказаного акту з його боку повноважним представником.

За позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.04.2018р. у справі №905/1198/17 та постанові від 05.03.2019р. у справі №910/1389/18, відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Наразі, досліджені вище судом видаткові накладні, накладні на повернення, платіжні доручення не підтверджують даних, що зазначені у акті звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017р. по 31.01.2017р., а перевага у такому разі щодо встановлення розрахунків по договору №200/07 від 01.01.2008р. надається саме первинній документації, що підтверджує факт здійснення господарської операції, тобто, накладним на відпуск та повернення, платіжним документам.

За висновком судової експертизи: проведеними дослідженнями наданих первинних документів ТОВ "ГОРЯЦ-Т" та НВЦ "Сігма", без співставлення з регістрами аналітичного та синтетичного бухгалтерського обліку товариств, розмір основного боргу відповідача перед позивачем у розрахунку заборгованості НВЦ "Сігма" (т.2, а.с. 64) станом на 22.09.2017р. не підтверджується; по другому питанню: у результаті дослідження даних наявних первинних документів ТОВ "ГОРЯЦ-Т" та НВЦ "Сігма" (видаткових накладних, накладних Повернення товару, платіжних доручень, банківських виписок), без співставлення з регістрами аналітичного та синтетичного бухгалтерського обліку товариств, сума основної заборгованості НВЦ "Сігма" перед ТОВ "ГОРЯЦ-Т" за умовами договору поставки №200/07 від 01.01.2008р. за період з 26.09.2016р. по 22.09.2017р. складає 118726,90грн., як різниця між поставленим та сплаченим товаром.

Так, відповідно до пункту 4.6. договору №200/07 від 01.01.2008р. сторони погодили, що постачальник зобов`язаний не рідше одного разу в місяць надати покупцю акт звірки розрахунків; у випадку ненадання акта звірки розрахунків зі сторони постачальника протягом шести місяців, заборгованість сторін щодо виконання умов даного договору визначається на підставі даних покупця, при цьому перегляд даних покупця не допускається. Наразі, за умови відсутності у справі бухгалтерських регістрів відповідача, встановити стан розрахунків сторін по договору №200/07 від 01.01.2008р. саме за даними відповідача не вбачається за можливе.

Враховуючи те, що наявні у справі докази не підтверджують наявність заборгованості відповідача перед позивачем за спірний період в сумі 295918,92грн., у задоволенні позовної вимоги про її стягнення суд відмовляє.

Крім того, посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем заборгованості, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 36436,08грн. пені, 5191,39грн. три проценти річних, 22612,34грн. втрат від інфляції.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до висновку експерта ОНДІСЕ Хоносової О.С. від 31.05.2019р. №18-5010/5011, складеному на виконання ухвали Південно-Західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018р., визначити розмір пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих НВЦ "Сігма" відповідачеві за період з 16.09.2016р. по 22.09.2017р. за несвоєчасну сплату останнім товару, поставленого на виконання договору поставки № 200/07 від 01.01.2008р. за видатковими накладними, дослідженням не надається за можливе.

Таким чином, враховуючи недоведення позивачем суду факту наявності заборгованості відповідача за спірний період, факту прострочення оплат, з огляду на висновок експерта ОНДІСЕ від 31.05.2019р. №18-5010/5011, суд вбачає недоведеними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 36436,08грн. пені, 5191,39грн. три проценти річних, 22612,34грн. втрат від інфляції, внаслідок чого в їх задоволенні відмовляє.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положення п.2 ч.1, ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 5403,31грн. З врахуванням зменшення позовних вимог, відмови судом у задоволенні позову повністю, витрати позивача на оплату судового збору за подання даного позову до суду в сумі 5402,37грн. відносяться за рахунок позивача. Надміру сплачений, у зв`язку зі зменшенням позовних вимог, судовий збір в сумі 0,94грн. підлягає поверненню платнику у випадку подання ним відповідного клопотання до суду.

Також позивач поніс витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 10806,63грн., але розподіл судових витрат касаційна інстанція не здійснювала внаслідок направлення справи на новий розгляд. Наразі, сплачений позивачем судовий збір подання касаційної скарги в сумі 10806,63грн. відноситься за рахунок платника.

Під час апеляційного перегляду даної справи відповідач поніс витрати на судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8104,95грн., витрати зі сплати вартості проведеної експертизи в сумі 25053,60грн. Постановою ПЗАГС від 10.09.2019р. дані витрати відповідача присуджені йому за рахунок позивача, однак, зазначену постанову ПЗАГС скасовано постановою Верховного Суду від 04.12.2019р.

Таким чином, витрати відповідача, понесені останнім під час апеляційного перегляду, відповідачу фактично не відшкодовані, у зв`язку з чим, внаслідок відмови позивачу у повному обсязі за результатами нового розгляду справи, підлягають покладенню на позивача понесені відповідачем витрати на судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8104,95грн., витрати зі сплати вартості проведеної експертизи в сумі 25053,60грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Науково-виробничого центру "Сігма" (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (65026, м. Одеса, вул.Пастера,34, кв.35) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" (65005, м.Одеса, вул. Балківська, 143) про стягнення 360158,72грн. заборгованості.

2. Судові витрати Науково-виробничого центру "Сігма" (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (65026, м. Одеса, вул. Пастера,34, кв.35) на оплату судового збору за розгляд позову в сумі 5402,37грн. покласти на останнього.

3. Стягнути з Науково-виробничого центру "Сігма" (підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (65026, м. Одеса, вул. Пастера,34, кв.35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРЯЦ-Т" (65005, м. Одеса, вул. Балківська, 143, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 8104 (вісім тисяч сто чотири) грн. 95коп., витрати зі сплати вартості проведеної експертизи в сумі 25053 (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят три) грн. 60коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 червня 2020 р.

Суддя І.А. Малярчук