ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.06.2020 м. Дніпро Справа № 904/3764/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 (повний тест оформлений 28.12.2019, суддя Камша Н.М.) у справі № 904/3764/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА ПЛАНЕТА", м. Дніпро

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 у справі № 904/3764/19:

- припинено процедуру розпорядження майном боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, ;

- припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, по справі №904/3764/19 арбітражного керуючого Ткаченка Дениса Володимировича, свідоцтво №1057 від 04.07.2013р. (адреса: пр. Гагаріна, буд. 74, оф. 208, м. Дніпро, 49107, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 );

- затверджено звіт розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, арбітражного керуючого Ткаченка Д.В. про нарахування та виплату основної винагороди, здійснення та відшкодування витрат на загальну суму 48 229, 96 грн., із яких 38 229, 96 грн. - грошова винагорода за період з 12.09.19р. по 26.12.19р. та 10 000, 00 грн. - відшкодування витрат;

- визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, - банкрутом;

- відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 1 рік, до 27.12.2020р.;

- ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, призначено арбітражного керуючого Ткаченка Дениса Володимировича, свідоцтво №1057 від 04.07.2013р. (адреса: пр. Гагаріна, буд. 74, оф. 208, м. Дніпро, 49107, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Зазначена постанова обґрунтована посиланням на те, що за наслідками дослідження матеріалів справи судом встановлено факт неоплатності боржника, як того вимагає ст. 205 Господарського кодексу України. Жодних доказів можливості відновлення платоспроможності боржника суду не надано.

До Центрального апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 у справі № 904/3764/19, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі № 904/3764/19.

Скаржник вважає, що відсутні підстави для визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" банкрутом, а постанова суду не містить всіх допустимих доказів, тому неможливо встановити реальний стан боржника та його платоспроможності.

На думку апелянта, судом першої інстанції належним чином не було проведено аналізу активів та пасивів боржника та належним чином не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, оскільки визнаючи боржника банкрутом, суд у будь-якому випадку має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що забезпечення проведення перевірки для достовірного і повного визначення сум податків, що підлягали сплаті ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" до державного бюджету за період його діяльності та відповідно погашення донарахованих сум податків та зборів в межах цієї справи про банкрутство на користь бюджету є економічними інтересами Держави, які полягають у отриманні належних сум платежів і відповідно виконання дохідної частини державного бюджету, визначеної Бюджетним кодексом України та забезпечення безумовного дотримання припису ст.67 Конституції України. Забезпечення проведення позапланової перевірки ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" є економічними інтересами Держави, які полягають у забезпеченні дотримання законності та виконання приписів податкового законодавства України всіма без виключення платниками податків. Контролюючий орган був позбавлений права провести повно та об`єктивно документальну перевірку, у зв`язку з тим, що не було надано всі необхідні первинні документи.

Також, в апеляційній скарзі апелянт зазначає про наявність договорів позики, укладених боржником, на виконання яких позичальнику - ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" перераховано понад 5 000 000 грн., що свідчить про рух коштів на рахунках підприємства, а висновки щодо надкритичної неплатоспроможності передчасні та спростовуються наведеними фактами.

Щодо права податкового органу на оскарження постанови суду першої інстанції у даній справі, скаржник зазначає, що контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності; функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків. Таким чином, ГУ ДПІ у Дніпропетровській області має процесуальне право заперечувати судові рішення у цій справі про банкрутство.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2020р. поновлено Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області строк подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 у справі № 904/3764/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 у справі № 904/3764/19; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 23.03.20р. о 12:30 год.

Судове засідання, призначене на 23.03.2020р. не відбулося у зв`язку із запровадженням постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 04.06.2020р. о 10:30 год.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсягу.

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову законною та обгрунтованою, прийняту з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу апелянта безпідставною, та зазначає, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблені обгрунтовані висновки про наявність ознак, які свідчать про стійку фінансову неплатоспроможність боржника, у зв`язку з чим суд дійшов до правильних висновків щодо доцільності визнання ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА ПЛАНЕТА" у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги також заперечує, посилаючись при цьому на те, що на виконання вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області у цій справі від 12.09.2019 року та вимог п. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядником майна Ткаченко Д.В. було організовано проведення дослідження фінансово-господарського стану Боржника. Аналіз фінансового-господарського стану боржника був здійснений відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджені наказом Мінекономіки України від 19.01.2006 р № 14. Поміж іншого у звіті було зазначено, що фінансово-господарський стан підприємства незадовільний, платоспроможність та рентабельність від`ємні, можливість продовжувати діяльність відсутні. За результатами проведеного аналізу ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства не виявлено. За результатами проведеної на підприємстві Боржника інвентаризації було встановлено фактичну відсутність будь-яких необоротних активів, запасів, незавершеного виробництва, готової продукції чи товарів на підприємстві. Крім цього було встановлено відсутність працівників на підприємстві. Висновки дослідження фінансово-господарського стану Боржника були затверджені зборами кредиторів ТОВ «Нова Компанія-2006» (Протокол від 29.11.2019 року). Судом першої інстанції були повністю, всебічно та об`єктивно розглянуті висновки звіту з дослідження фінансово-господарського стану Боржника. До того ж жодними особами не оскаржувались та не ставились під сумніви висновки звіту з дослідження фінансово-господарського стану Боржника. Додатково, представник Боржника надавав суду пояснення відносно того, що вже в 2019 році Боржник фактично припинив свою господарську діяльність, і у Боржника відсутня можливість відновити свою господарську діяльність, зважаючи на незадовільний фінансовий стан підприємства та фактичну відсутність будь-яких активів підприємства, за виключенням дебіторської заборгованості. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, які були об`єктивно, повно та всебічно досліджені судом першої інстанції, були встановлені усі ознаки банкрутства та неплатоспроможності Боржника. В свою чергу Скаржник спростовує висновки суду першої інстанції, які ґрунтуються у тому числі на результатах дослідження фінансово-господарського стану Боржника, лише довільним та частковим перерахуванням договорів та здійснених за ними господарськими операціями, які були здійснені ще у 2018 році та на початку 2019 року. Скаржник не пояснив, яким чином наявність зазначених ним договорів може свідчити про відсутність ознак неплатоспроможності Боржника, а тому твердження Скаржника про відсутність ознак неплатоспроможності Боржника є необґрунтованими та такими, що не підтверджуються жодними доказами. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами, які були об`єктивно, повно та всебічно досліджені судом першої інстанції, були встановлені усі ознаки банкрутства та неплатоспроможності Боржника.

Окрім цього, також зазначає, що під час здійснення процедури розпорядження майном Боржника представники скаржника жодного разу не були на судових засіданнях та не подавали жодної заяви про неможливість проведення перевірки та відсутності платника податків за своїм місцезнаходженням. Зважаючи на відсутність у матеріалах справи всупереч вимогам п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України доказів надання платнику податків копії наказу про початок позапланової перевірки, є сумнівним твердження скаржника про те, що ним були здійснені усі передбачені Податковим кодексом України дії для можливості проведення перевірки. Тобто, скаржник не підтвердив належними, допустимими та достовірними доказами, що ним були здійснені усі достатні та необхідні дії для виконання своїх дискреційних повноважень як контролюючого органу в частині проведення перевірки Боржника. Відтак посилання скаржника про необхідність закриття провадження з банкрутства Боржника у зв`язку із неможливістю проведення позапланової перевірки є необґрунтованими та безпідставними.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, але не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку в судове засідання повноважних представників.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019, визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII з наступними змінами; постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14.05.1992 №2344-XII.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено право оскарження в апеляційному порядку постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Визначений в ч.3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають самостійному апеляційному оскарженню, є вичерпним.

Відтак, як Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" так і Кодексом України з процедур банкрутства передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон про банкрутство).

Разом з тим, необхідною підставою власне їх процесуальної участі у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону учасники у справі про банкрутство - сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут)), забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Крім того, цією ж статтею Закону визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Аналогічні норми містяться і в Кодексі України з процедур банкрутства, зокрема статтею 1 цього Кодексу до учасників у справі про банкрутство у випадках передбачених цим Кодексом віднесено також інших учасників справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Отже, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника справи про банкрутство, а саме кредитора лише у разі подання у встановленому законом порядку заяви з грошовими вимогами до боржника або за наслідком їх визнання боржником у процедурі досудової ліквідації відповідно до статей 105, 111 Цивільного кодексу України.

Особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням (постанова Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином, в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки.

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1 пункту 19-1.1 цієї статті); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (підпункт 19-1.1.45 пункту 19-1.1 цієї статті).

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України).

За змістом наведених норм контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності; функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

В постановах Верховного Суду неодноразово зверталась увага, що з урахуванням особливостей здійснення провадження у справі про банкрутство, передбачених статтями 94 та 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та правового статусу контролюючих органів у цих справах, контролюючі органи наділені повноваженнями щодо оскарження судових актів в зв`язку із виникненням у контролюючого органу обов`язку щодо проведення податкової перевірки.

Разом з тим, у справах, провадження у яких відкрито в загальному порядку, контролюючий орган має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного Законом та довести факт порушення учасниками провадження у справі прав контролюючого органу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020р. у справі № 908/2717/19.

Судом першої інстанції має бути розглянуто та вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" на підставі частини 9 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

12.09.2019 за № 62390 у встановленому законодавством порядку оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006".

За приписами ч.1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого були чинними на час відкриття провадження у справі про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Такий же порядок виявлення кредиторів передбачено частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2019 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С, з визнаними вимогами наступних кредиторів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧИСТА ПЛАНЕТА", м. Дніпро на суму 19 210, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 1 805 177, 50 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАРЄАЛ", м. Дніпро на суму 3 842, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 2 388 300, 00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН", м. Дніпро на суму 3 842, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 3 125 100, 00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів;

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ ПІ ДЖІ ТРЕЙДІНГ", м. Дніпро на суму 3 842, 00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 4 503 941, 08 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; зобов`язано розпорядника майна вчинити певні дії.

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги не включались до реєстру вимог кредиторів та не визнавались судом.

Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" було зареєстровано 27.06.2006 за місцезнаходженням юридичної особи за адресою: 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27 С. Разом із тим з 03.07.2006 товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" взято на облік як платника податків у Дніпровській ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

У поданій апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що контролюючий орган позбавлений права провести повно і об`єктивно документальну перевірку, у зв`язку із тим, що не було надано всі необхідні первинні документи для проведення перевірки.

До апеляційної скарги ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано копію запиту на встановлення місцезнаходження платника податків від 11.12.2019, копію наказу від 06.12.2019 № 1555-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", копію акту № 15649/04-36-05-08 від 11.12.2019р. "Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" у зв`язку з відсутністю посадових осіб та підприємства за податковою адресою".

Втім, вищенаведені докази не подані до суду першої інстанції. Інших відомостей щодо проведення податкових перевірок на час винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скаржником не надано.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника і після визнання останнього банкрутом.

Заявник в апеляційній скарзі наводить визначені Податковим кодексом України повноваження контролюючого органу щодо проведення документальної перевірки суб`єктів господарської діяльності з метою недопущення їх передчасної ліквідації та посилається на наявність порушень законодавства у даній справі. Однак, як було зазначено вище, перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджає можливості органу ДПС вжити заходи щодо перевірки діяльності боржника, звернувшись до ліквідатора банкрута з наказом про проведення такої перевірки.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було доведено того факту, що прийнятим судовим актом - постановою про визнання товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006" банкрутом було вирішено питання про права та обов`язки вказаного державного органу.

Отже ГУ ДПС у Дніпропетровській області не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА КОМПАНІЯ - 2006", у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження має бути закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 232, 234, 235, пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2019 у справі № 904/3764/19 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повна ухвала складена 09.06.2020р.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов