ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 906/325/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Купрейчук С.П.

за участю представників:

Скаржник (ліквідатор ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології")- арбітражний керуючий Черниш О.М. (посв. №1734 від 10.03.2014)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Житомирської області касаційну скаргу ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020

(Колегія суддів у складі: Дужич С.П. - головуючий, Коломис В.В., Саврій В.А.)

у справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології"

до Приватного підприємства "Альянс"

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

1. 18 березня 2014 року, ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" (далі в тексті - Позивач) звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ПП "Альянс" (далі в тексті - Відповідач) про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №23/12-02 від 23 грудня 2002 року, укладеного між ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології." та ПП "Альянс".

2. 29 травня 2014 року, рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" до ПП "Альянс" про визнання недійсним договору та визнано недійсним Договір купівлі-продажу №23/12-02 від 23 грудня 2002 року, укладений між ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології." та ПП "Альянс" і стягнуто з Відповідача в дохід Державного бюджету України 1218,00 грн. - судового збору.

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції

3. Суд апеляційної інстанції зазначив, що як вбачається з матеріалів справи, після укладення зазначеного Договору, за актами прийому-передачі, укладених між сторонами по Договору, відбувалась передача зазначеного майна та технічної документації, а також його державна реєстрація. Крім того, в судовому засіданні представники сторін підтвердили, що ПП "Альянс" провело оплату придбаного ним майна і дані кошти були використані Позивачем в своїй господарській діяльності.

4. Виходячи з зазначеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла до висновку про те, що спірний Договір купівлі-продажу №23/12-02, який не потребував на час його укладення нотаріального посвідчення, дійсно був укладений без відповідних повноважень з боку представника ВАТ "Б.М.Т.", проте подальшими діями товариства по його відчуженню, наданню Відповідачу необхідної документації для державної реєстрації, оприбуткування отриманих, на підставі Договору, коштів позивач схвалив укладену угоду, а тому відсутні правові підстави для визнання зазначеного вище Договору №23/12-02 недійсним, рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати та відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

5. До Верховного Суду від ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020, а рішення господарського суду Житомирської області від 29.05.2014 залишити без змін.

6. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги наведено наступні доводи:

6.1. Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на обставину відсутності в матеріалах справи доказів наступного схвалення керівними органами Позивача спірного правочину.

6.2. Суд апеляційної інстанції необґрунтовано поновив строк на подання апеляційної скарги.

6.3. Суд апеляційної інстанції не дослідив обставин того чи були порушені права та інтереси заявника апеляційної скарги.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду не надходили відзиви на касаційну скаргу.

Провадження справи у Верховному Суді

8. Ухвалою Верховного Суду від 15.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 906/325/14 за касаційною скаргою Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у даній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича на 20 травня 2020 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

9. Ухвалою Верховного Суду від 20.05.2020 оголошено перерву в судовому засіданні у справі № 906/325/14 за касаційною скаргою ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 до 03 червня 2020 року.

Позиція Верховного Суду

10. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення Скаржника, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність задовольнити вимоги касаційної скарги з наступних підстав.

11. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

12. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на обставину відсутності в матеріалах справи доказів наступного схвалення керівними органами Позивача спірного правочину, колегія суддів зазначає наступне.

13. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що завлені Позивачем позовні вимоги стосуються визнання недійсним договору та відносин, які виникли та припинилися до 01.01.2004, правове регулювання останніх має здійснюватися з урахуванням положень ЦК Української РСР

13.1. Згідно ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

13.2. Відповідно до приписів ч.1 ст.63 ЦК УРСР встановлено, що угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов`язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою.

13.3. У відповідності до ч. 1 ст. 59 ЦК УРСР, угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

14. Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що договір купівлі-продажу №23/12-02 від 23.12.2002 був підписаний не уповноваженою особою, яка не мала права на укладення вказаного договору від імені Позивача.

15. Суд першої інстанції в рішенні від 29.05.2014 встановив, що в матеріалах справи відсутні докази наступного схвалення керівними органами Позивача спірного правочину, укладеного 23.12.2002. Так, сторонами не надані платіжні доручення, банківські виписки, прибуткові касові ордери тощо як доказ того, що кошти від продажу майна були зараховані на рахунки та оприбутковані товариством Позивача. Не подано доказів наступного схвалення укладеного правочину на загальних зборах ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології".

16. Суд апеляційної інстанції зазначив у оскаржуваній постанові, що як вбачається з матеріалів справи, після укладення зазначеного Договору, за актами прийому-передачі, укладених між сторонами по Договору, відбувалась передача зазначеного майна та технічної документації, а також його державна реєстрація. Крім того, в судовому засіданні представники сторін підтвердили, що ПП "Альянс" провело оплату придбаного ним майна і дані кошти були використані Позивачем в своїй господарській діяльності.

17. Відповідно до приписів ст. ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

18. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, висновок про те, що ПП "Альянс" провело оплату придбаного ним майна і дані кошти були використані Позивачем в своїй господарській діяльності ґрунтується тільки на тому, що представники сторін це підтвердили.

19. Слід зазначити, що як у касаційній скарзі, так і в рішенні суду першої інстанції вказується про відсутність доказів того, що кошти від продажу майна були зараховані на рахунки та оприбутковані товариством Позивача.

20. Наведені обставини, у відповідності до ст. ст. 74, 77 ГПК України, є свідченням відсутності доведення того факту, що кошти від продажу майна були зараховані на рахунки та оприбутковані товариством Позивача.

21. В рішенні суду першої інстанції встановлено, що на виконання умов вказаного договору, в.о. голови правління Позивача передав, а Відповідач прийняв у власність майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , серед якого, зокрема: приміщення Прохідна - літ. И загальною вартістю 319,38 грн.; приміщення Майстерні - літ. Е вартістю 5189,25 грн.; приміщення Адмінбудівлі - літ. Д вартістю 10580,69 грн.; приміщення Котельні - літ. В1 вартістю 5285,96 грн.; приміщення Погонажного цеху - літ. В,В2-4,В5,В0,1,3,В-2 вартістю 30832,27 грн.; технологічне накриття - літ. К вартістю 368,71 грн., а також обладнання, устаткування та матеріальні цінності загальною вартістю 55923,34 грн., що підтверджується актами прийому - передачі від 20.01.2003 р. до договору купівлі - продажу №23/12-02 від 23.12.2002 (а. с.22 - 28).

22. Також суд першої інстанції встановив, що 04.10.2002 виконуючим обов`язки керівного органу позивача Баталовим В.Л. (арбітражний керуючий до 17.01.2003 р.- ухвала господарського суду від 17.01.2003 р. у справі №5/114 "Б", а. с.85, 86) було видано наказ про призначення в.о. голови правління ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" ОСОБА_1 (а. с. 87).

23. Рішенням господарського суду від 12.08.2009 р. у справі №2/9-К за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "Будівництво. Матеріали. Технології" (а. с. 99 -102), залишеним в силі постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26.01.2010 р., задоволено позовні вимоги та визнано недійсним наказ №84-К від 04.10.2002 р. виконуючого обов`язки керівного органу позивача арбітражного керуючого Баталова В.Л., яким призначено виконуючим обов`язки голови правління ВАТ "БМТ" Котова С . І. Зокрема суд зазначив, що призначаючи голову правління товариства, арбітражний керуючий перевищив свої повноваження.

24. Беручи до уваги встановлену судом першої інстанцію обставину того, що акти прийому - передачі від 20.01.2003 до договору купівлі - продажу №23/12-02 від 23.12.2002 (а. с.22 - 28) були підписані в.о. голови правління Позивача, а також беручи до уваги ті обставини, що рішенням господарського суду від 12.08.2009 р. у справі №2/9-К визнано недійсним наказ №84-К від 04.10.2002 виконуючого обов`язки керівного органу позивача арбітражного керуючого Баталова В.Л., яким призначено виконуючим обов`язки голови правління ВАТ "БМТ" ОСОБА_1 , колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про те, що зазначені акти прийому-передачі не є свідченням схвалення оспорюваного Договору Позивачем.

25. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про обґрунтованість доводу касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на обставину відсутності в матеріалах справи доказів наступного схвалення керівними органами Позивача спірного правочину.

26. Також колегія суддів суду касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази наступного схвалення керівними органами Позивача спірного правочину, укладеного 23.12.2002.

27. Щодо доводів касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано поновив строк на подання апеляційної скарги, а також про те, що суд апеляційної інстанції не дослідив обставин того чи були порушені права та інтереси заявника апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

28. Суд апеляційної інстанції встановив, що 21 жовтня 2005 року, для забезпечення виконання умов Кредитного договору №168/05/01-Z, між ПАТ "Банк Форум" (правонаступник якого ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста"), як іпотекодержателем, та ПП "Альянс", як іпотекодавцем, було укладено нотаріально посвідчений Договір іпотеки, згідно умов якого ПП " Альянс " є майновим поручителем ОСОБА_5 , і забезпечує виконання ОСОБА_5 зобов`язань, що випливають з цього Кредитного договору №168/05/01-Z, передаючи в іпотеку майновий комплекс загальною площею 3 677,20 м2, який знаходиться по АДРЕСА_1 . (а.с.148-150).

29. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що предметом позову Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" до Приватного підприємства "Альянс" є визнання недійсним договору купівлі - продажу №23/12-02 від 23.12.2002, тобто предмет позову є немайнова вимога про визнання правочину недійсним, який був укладений до моменту передання нерухомого майна в іпотеку, відповідно до договору іпотеки від 21 жовтня 2005 року.

30. Результатом розгляду справи у суді першої інстанції було лише визнання недійсним правочину (договору купівлі - продажу №23/12-02 від 23.12.2002), жодних рішень щодо майна, яке є предметом іпотеки за договором від 21 жовтня 2005 року, суд першої інстанції у справі № 906/325/14 не постановляв.

31. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про обґрунтованість доводів касаційної скарги, які викладені у підпунктах 6.2, 6.3. даної постанови.

32. Відповідно до приписів ст. 312 ГПК України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

33. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича дійшла до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 29.05.2014 відповідає закону, а саме положенням ст. ст. 48, 59, 63 ЦК УРСР щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу № 23/12-02 від 23 грудня 2002.

34. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі положень ст. 312 ГПК України дійшла до висновку про те, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №906/325/14 підлягає скасуванню, а рішення господарського суду Житомирської області від 29.05.2014 по справі № 906/325/14 підлягає залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 240, 296, 300, 301, 304, 308, 312, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Будівництво. Матеріали. Технології" арбітражного керуючого Черниша Олександра Миколайовича задовольнити.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 у справі №906/325/14 скасувати.

3. Рішення господарського суду Житомирської області від 29.05.2014 по справі № 906/325/14 залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко