ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" червня 2020 р. Справа № 922/750/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2
до Фізичної особи ОСОБА_1 , Харківської міської ради, м. Харків
про визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки
за участю представників:

прокуратури Ногіна О.М.

відповідача-1 (ФО Кабачний В.В.) не з`явився

відповідача-2 (Харківської міської ради) Дейнега К.В.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 до господарського суду звернувся Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави до Харківської міської ради та ОСОБА_1 та просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 2.1 додатку до рішення 25 сесії 7 скликання Харківської міської ради "Про надання земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів, припинення права користування земельними ділянками" від 27.02.2019 № 1459/19, яким ОСОБА_1 надано в оренду земельну ділянку :07:033:0040, площею 0,1266 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати недійсним договір оренди від 12.04.2019 укладений між ОСОБА_1 та Харківською міською радою, яким надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку :07:033:0040, площею 0,1266 га за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений державним реєстратором Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Ісаєнко І.А. та зареєстрований в реєстрі 19.04.2019 № 46562590;

- зобов`язати ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції,7 ) земельну ділянку площею 0,0381 га з кадастровим номером :07:033:0040 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- судовий збір за подання даної позовної заяви стягнути з відповідача за такими реквізитами: прокуратура Харківської області, , реєстраційний рахунок UA 0007171, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на здійснення Харківською місцевою прокуратурою № 1 процесуального керівництва у кримінальному провадження № 0000277 від 25.10.201 з попередньою кваліфікацією ч.2 ст. 367 КК України. Так, посадовими особами Харківської міської ради незаконно, всупереч вимог чинного законодавства, поза земельними торгами було надано фізичній особі земельну ділянку з кадастровим номером :07:033:0040 з правом оренди що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Харкова, площею 0,0377 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. АДРЕСА_1 з урахуванням знесення житлового будинку літ "А-1" з надвірними будівлями.

Ухвалою суду від 16.03.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 31.03.2020 р. о 09:30, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Підготовче засідання відкладалося з метою виконання завдання підготовчого провадження та забезпечення процесуальних прав сторін.

09.06.2020 р. на електронну адресу суду надійшли клопотання Харківської міської ради (вх. 1958) про залишення позову без розгляду, про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України та клопотання щодо строку для подання відзиву на позовну заяву.

В призначеному на 09.06.2020 р. підготовчому засіданні представник Харківської міської ради підтримав подані клопотання. Представник прокуратури просив суд надати час для підготовки заперечень на клопотання відповідача.

ФО ОСОБА_2 В.В. у призначене засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи та подані клопотання, судом встановлено наступне.

В клопотанні про залишення позову без розгляду Харківська міська рада зазначає, що у позовній заяві прокуратури вказано, що інтереси держави повинна захищати Харківська міська рада, яка не здійснила такий захист і сама допустила порушення, а тому є відповідачем у справі. В той же час, за твердженням Харківської міської ради, законодавством визначено інший орган, уповноважений від імені та в інтересах держави здійснювати контроль за дотриманням земельного законодавства у тому числі під час прийняття рішення про надання земельної ділянки у користування або власність, а саме органи Держгеокадастру. Окрім того, відповідач вказував, що виходячи з рішення КСУ від 08.04.1999 р. № 1-1/99 органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються виключних повноважень таких органів.

Харківська міська рада наголошувала, що прокурором не було належним чином обґрунтовано наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при звернені з позовом у даній справі, що на думку відповідача свідчить про відсутність у нього процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до ст. 226 ГПК України.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначені підстави представництва прокурором інтересів держави в суді, а саме, у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 3-4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У постанові ВС по справі № 910/2491/18 вказано, що підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора. Проте, саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є підставою для прийняття судом рішення у такому спорі по суті, оскільки за змістом статті 23 Закону України ''Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 16.10.2019 ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справу № 912/2385/18 разом із касаційною скаргою Заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Так, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вищезазначену справу, обґрунтувала свій висновок доводами про те, що механізм реалізації права прокурора подавати позови до суду в інтересах держави є недосконалим та неоднозначним, зокрема, вказав на правову проблему щодо підстав здійснення представництва інтересів держави в суді прокурором, яка має значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики, а саме: чи зобов`язаний прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі, окрім обґрунтування сутності порушень інтересів держави та необхідності їх захисту, обґрунтовувати також визначені законом підстави для звернення до суду прокурора шляхом: додання до позовної заяви суду доказів, які підтверджують, що захист законних інтересів держави не здійснюється, зокрема доказів здійснення передбачених законом дій щодо порушення прокурором відповідного провадження у разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурором; обґрунтування та доведення суду причин, через які захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (чи достатньо у такому разі самого лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження для прийняття позову прокурора до розгляду).

Окрім того, за позицією Верховного Суду, існує також інше питання, що потребує правового висновку - які правові наслідки, в разі, якщо судом після відкриття провадження у справі за результатами розгляду справи буде встановлено відсутність підстав для представництва інтересів держави в суді (прокурор не обґрунтовував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, недотримання прокурором процедури, що передбачена аб. 3, 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 07.11.2019 по справі № 912/2385/19 прийнято до розгляду справу № 912/2385/18 за касаційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного суду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації господарським судом права на зупинення провадження в справі з підстав, які передбачені п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, є подібність правовідносин, які є предметом дослідження в даній справі з правовідносинами, які переглядатимуться Великою Палатою Верховного Суду в іншій справі.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що висновок Великої Палати Верховного Суду в справі № 912/2385/18 щодо вказаної правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якого є юридична визначеність та принципу пропорційності, господарський суд вважає, що у даному випадку висновки Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи № 912/2385/18 матимуть значення при вирішенні справи № 922/750/20 та підлягатимуть застосуванню у даному спорі.

Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у Доповіді «Верховенство права», схваленій на 86-му пленарному засіданні, яке відбулось 25 - 26 березня 2011 року, також зазначала, що однією зі складових принципу верховенства права є юридична визначеність, яка є істотно важливою для питання довіри до судової системи та верховенства права. У цій доповіді також вказано, що юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункти 44, 46).

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Приймаючи до уваги наведене, з метою дотримання єдності судової практики, а також враховуючи, що висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18 може вплинути на оцінку правомірності звернення прокурора з позовом у даній справі, господарський суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18 та виготовлення повного тексту постанови Великої Палати.

Керуючись ст. 228, 229, 232-235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 922/750/20 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Л.С. Лаврова