18 червня 2020 року Справа № 913/221/20
м. Харків Провадження № 3/913/221/20
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом
Фізичної особи-підприємця Андрійчака Стефана Стефановича, село Баранинці Ужгородського району Закарпатської області
до Приватного підприємства "Ганна Трейд", село Мілуватка Сватівського району Луганської області
про стягнення 30 368 грн. 00 коп.
без повідомлення (виклику) сторін
Фізична особа-підприємець Андрійчак Стефан Стефанович звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Ганна Трейд" про стягнення боргу за договором перевезення вантажу від 26.02.2020 № ЛГ 2 сумі 30 368 грн. 00 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 26.02.2020 № ЛГ 2 в частині своєчасної оплати вартості послуг по перевезенню вантажу.
Крім того, позивачем заявлено клопотання про вирішення питання про розподіл понесених судових витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/221/20, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
20.05.2020 на електронну адресу суду від представника позивача - адвоката Сочка В.І. надійшли письмові пояснення по суті справи, підписані кваліфікованим електронним підписом.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Частиною 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
У встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України строк відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11 ст. 242 ГПК України).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.
Відомості про офіційну адресу місцезнаходження юридичної особи, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", є достовірними.
На зазначену адресу судом відповідно до вищевказаних вимог процесуального закону була направлена копія ухвали про відкриття провадження у цій справі з метою повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та про його право подати, зокрема, відзив на позовну заяву.
До суду повернулось поштове відправлення, адресоване відповідачеві, разом з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.04.2020, яке відповідно до повідомлення підприємства поштового зв`язку не вручене під час доставки відповідачеві, у зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до частин 3 та 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.
За приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала Господарського суду Луганської області про відкриття провадження у справі від 21.04.2020 була оприлюднена на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

За висновком суду відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у цій справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Судом, також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Крім того, згідно приписів ст. 161 ГПК України заявами по суті справи є, зокрема, відзив на позовну заяву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи приписи ст. 161 ГПК України стосовно того, що подача відзиву на позов є правом учасника, яким відповідач не скористався, та враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26.02.2020 між фізичною особою-підприємцем Андрійчаком Стефаном Стефановичем та Приватним підприємством "Ганна Трейд" укладено договір переведення вантажу № ЛГ 2 (аркуші справи 10-11).

Відповідно до п. 1.1 договору фізична особа-підприємець Андрійчак Стефан Стефанович - позивач у справі, перевізник за договором, зобов`язався приймати до перевезення і доставляти довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати особі, яка має право отримання вантажу (одержувачеві), а Приватне підприємство "Ганна Трейд" - відповідач у справі, експедитор за договором, зобов`язався оплатити надані послуги по перевезенню вантажу.

Згідно п. 1.2 договору найменування, вид, кількість (об`єм, маса), характер, властивості і умови перевезення вантажу, строки перевезення, відправника і утримувача, спосіб і місце завантаження і розвантаження, особливі умови переведення зазначаються експедитором у письмовій заявці, яка є невід`ємною частиною договору.

Вартість послуг по кожному перевезенню вантажу визначається за погодженням сторін і зазначається в заявці (п. 1.3 договору).

Сторони в п. 3.1 договору погодили, що вартість послуг по перевезенню вантажу обумовлена в заявці, кожне перевезення оплачуються експедитором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок перевізника або готівковими коштами.

Послуги перевізника (зазначені в п. 3.1 договору), надані по даному договору, оплачуються експедитором за кожною заявкою на перевезення вантажу через 10 банківських днів після отримання виставлених перевізником оригіналів документів: ЦМР, а також рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної, виписаних датою розвантаження автомобіля, інших документів, якщо такі вказані в заявці на перевезення вантажу та оригіналу договору (п. 3.2 договору).

Договір вступає в дію з моменту його підписання і діє протягом 365 календарних днів (п. 7.1 договору). Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору одна із сторін не повідомить у письмовій формі іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору продовжується на рік (п. 7.2 договору).

26.02.2020 сторонами погоджено заявку № 026/02 на транспортно-експедиційне обслуговування, якою обумовлено маршрут - Вінниця (Україна) - Donja Zelina (Хорватія); вантажовідправник - ТОВ "Грін Кул"; адреса навантаження - м. Вінниця, вул. Немирівське шосе, будинок 213; дата та час навантаження - 26.02.2020; вантажоотримувач - Donja Zelina (Хорватія); дата розмитнення - 01.03.2020; найменування вантажу - зонти; вага, габарити - Д-13,6м, Ш-2,45м, В-2,75м, 86м3, 20 тон; оголошена вартість фрахту - 1100,00 євро (оплата в гривнях по курсу НБУ на день розмитнення); умови оплати - протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналу ЦМР договору, рахунку на сплату та акту виконаних робіт.

На виконання умов договору та заявки за вказаним маршрутом перевізником було здійснено перевезення вантажу - зонтів, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 27.02.2020 № 337, на якій проставлено штамп отримувача вантажу.

Вартість послуги в гривнях відповідно до офіційного курсу Національного банку України на 03.03.2020 (дата розмитнення вантажу) становить 30 368 грн. 00 коп.

Оригінали документів, які підтверджують виконання договору, позивачем 07.03.2020 направлено відповідачу на ім`я директора підприємства Наталухі Г.А., які отримані 10.03.2020, що підтверджується експрес-накладною № НОМЕР_1 та роздруківкою з офіційного сайту ТОВ "Нова Пошта".

За умовами п. 3.2 договору та заявки послуги перевізника оплачуються протягом 10 банківських днів після отримання оригіналів документів.

З урахуванням того, що відповідач одержав документи 10.03.2020, які підтверджують виконання умов договору, тому останнім днем для оплати є 24.03.2020.

Однак відповідач за виконані позивачем послуги з перевезення в сумі 30 368 грн. 00 коп. не розрахувався. Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Договір від 26.02.2020 № ЛГ 2, що укладений сторонами у даній справі, поєднує в собі елементи договорів перевезення і транспортного експедирування.

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України та ч. 1 ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом, а згідно ч. 1 ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1 ст. 530 ЦК України врегульовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за узгодженою заявкою на транспортно-експедиційне обслуговування від 26.02.2020 № 026/02 виконав належним чином, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 27.02.2020 № 337, копія якої міститься в матеріалів справи.

Відповідач своїх зобов`язань з оплати не виконав, тому з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 30 368 грн. 00 коп. обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову в сумі 2 102 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Представником позивача - адвокатом Сочка Віталієм Івановичем , який діє від імені фізичної особи-підприємця Андрійчука Стефана Стефановича на підставі ордеру на надання правової допомоги від 09.04.2020 серії АО № 1007808, в позовній заяві зазначено, що позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в орієнтовному розмірі 4 000 грн. 00 коп.

З урахуванням цього, представником позивача одночасно з подачею позовної заяви подано клопотання від 09.04.2020 № б/н про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У вказаному клопотанні представник позивача зазначає, що станом на день подання позовної заяви розгляд справи ще не завершений, тому подати детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а відтак і надати докази, передбачені ч. 3 ст. 126 ГПК України, не вбачається можливим.

Так, відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За приписами п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

За таких обставин, суд вважає за доцільне призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 221, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги фізичної особи-підприємця Андрійчака Стефана Стефановича до Приватного підприємства "Ганна Трейд" про стягнення 30 368 грн. 00 коп. задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного підприємства "Ганна Трейд", місцезнаходження: 92633, Луганська область, Сватівський район, село Мілуватка, вулиця Куйбишева, будинок 34а, ідентифікаційний код 43367451 на користь фізичної особи-підприємця Андрійчака Стефана Стефановича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи НОМЕР_2 борг в сумі 30 368 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 2 102 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 02.07.2020 об 11 год. 00 хв.

4.Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5 (кабінет № 109).

5.Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених ним судових витрат - протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

6.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

7.Повний текст рішення складено і підписано - 18.06.2020.

Суддя А.В. Секірський