РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/277/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради,

вул. Доценка, 25-б, м. Чернігів, 14032

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, пр. Перемоги, 74, м. Чернігів, 14000

про стягнення 3574,90 грн

Учасники справи не викликались.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача боргу за житлово-комунальні послуги в сумі 3574,90 грн за період з 12.04.2016 по 28.02.2019.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.04.2020 вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/277/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ст.165 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позов обгрунтований тим, що позивачу стало відомо про наявність договору оренди нерухомого майна №979Д від 12.04.2016, на підставі якого в буд. 167а по вул. 1-го Травня у м. Чернігові розміщено структурний підрозділ ГУНП в Чернігівській області, виключно у ході проведення ревізії фінансово-господарської діяльності КП «ЖЕК-10» ЧМР, яка завершилася 20.05.2019; відповідач має відшкодувати борг за житлово-комунальні послуги КП «ЖЕК-10» ЧМР на підставі Акту Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 20.05.2019 № 06-30/04; згідно ст. 11 Цивільного кодексу України відсутність укладеного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови оплати заборгованості, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та отримання їх боржником.

Позивач також зазначає, що сума боргу, нарахована Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області за березень 2019, сплачена ГУ НП в Чернігівській області в повному обсязі на підставі договору №4/166 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019.

У відзиві на позов від 12.05.2020 відповідач просить суд у позові відмовити.

Заперечуючи позов відповідач, зокрема, посилається на те, що договір оренди нерухомого майна № 979Д від 12.04.2016 не може бути підставою для відшкодування витрат позивачу так як не встановлює для ГУНП в Чернігівській області як орендаря нежитлового приміщення обов`язку відшкодовувати витрати на утримання орендованого майна. Так само за цим договором не встановлюються порядок та розмір оплати житлово-комунальних послуг, взаємні прав та обов`язки між виконавцем та споживачем житлово-комунальних послуг та інші суттєві умови; жодних первинних документів, актів приймання-передачі наданих послуг, рахунків, які б могли слугувати підставою для реєстрації кредиторської заборгованості та подальшої оплати послуг тощо, якими підтверджувалося б надання КП «ЖЕК-10» ЧМР житлово-комунальних послуг з утримання приміщення за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 167 а, такому споживачу як ГУНП в Чернігівській області, суду не надано; будь-які обгрунтування застосованих тарифів, за допомогою яких позивач визначив ціну позову відсутні.

Відповідач зазначає про те, що єдиною обставиною, на яку посилається позивач є Акт ревізії, однак описуючи недоотримання КП «ЖЕК-10» ЧМР 3679,50 грн, ревізор: не встановлював, що житлово-комунальні послуги з утримання приміщення за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 167а були фактично надані КП «ЖЕК-10» ЧМР; не зазначає про наявність документальних підтверджень надання таких послуг; не встановлює, що такі послуги надавалися споживачу саме в особі ГУНП в Чернігівській області.

Разом з тим, відповідно до чинного ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» 19.12.2019 з КП «ЖЕК-10» ЧМР укладено договір № 1181 про відшкодування витрат управителю на утримання орендованого нерухомого майна, дія якого поширена на правовідносини, що склалися між сторонами з 01.03.2019. Копія договору з актами наданих послуг та документів про сплату надається з відзивом.

У відповіді на відзив № 0112-392 від 15.05.2020 позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

КП «ЖЕК-10» зазначає, що за період з 12.04.2016 по 28.02.2019 року надавало послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до Рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №364 від 27.12.2012 року, в.т.ч і будинку по вул. 1 Травня, 167а.

Твердження відповідача, що КП «ЖЕК-10» взагалі не надавало житлово-комунальні послуги будинку 167а по вул. 1 Травня, спростовуються фактичним виконанням тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого зазначеному будинку надавались послуги: прибирання сходових кліток; прибирання прибудинкової території; вивезення побутових відходів; прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливної каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем та зливної каналізації та інші.

Всі вищевказані послуги надавались з урахуванням вимог до якості як власними силами, так і з залученням підрядних організацій. Всі первинні документи містяться на підприємстві.

Крім того, відповідач жодного разу не поскаржився на якість послуг, що надавалися, хоча мав змогу це зробити згідно норм чинного законодавства України оформивши акт-претензію. Це означає, що відповідач не мав до КП «ЖЕК-10» претензій щодо якості наданих послуг.

У зв`язку з тим, що підприємство дізналося про оренду приміщення лише за результатом перевірки, акти передачі наданих послуг та рахунки відповідачу не виставлялися.

Крім того, актом ревізії від 20.05.2019 року встановлено що КП «ЖЕК- 10» понесено витрати з утримання нежитлового приміщення, орендарем якого є ГУНП в Чернігівській області на загальну суму 3 680 грн. (у тому числі за квітень-грудень 2016 року - 617,77 грн., за 2017 рік - 1 165, 63 грн., за 2018 рік - 1 507, 70 грн., за січень - березень 2019 року - 388, 44 грн.).

Фактичні обставини справи.

12.04.2016 між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (орендодавець) та Головним управлінням національної поліції в Чернігівській області (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 979 Д, далі - Договір, (а.с.46-48).

Згідно п. 1.1-1.2 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно: нежитлове приміщення, розташоване на першому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку (з літ. « 1-101» по літ. « 1-112», « 1-I» згідно з інвентаризаційною справою № 0110-Ч) (далі Майно), що належить територіальній громаді м. Чернігова.

Майно знаходиться за адресою: вул. 1-го Травня, 167-А;

Загальна площа 78,7 кв.м.;

Первісна балансова вартість майна становить 166605,00 грн;

Знаходиться в господарському віданні КП «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради (далі-Балансоутримувач).

Майно передається в оренду з метою розміщення в ньому структурного підрозділу Головного управління національної поліції в Чернігівській області.

У відповідності до п. 5.6 Договору орендар зобов`язаний у 15-ти денний строк з моменту підписання Договору укласти з Балансоутримувачем договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Згідно Акту приймання-передачі майна, що надається в оренду від 12.04.2016 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 78,7 кв.м., первісною балансовою вартістю 166605,00 грн, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 167-А.

Як підтверджують сторони у справі, договір між Головним управлінням національної поліції в Чернігівській області з Балансоутримувачем про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна не укладався.

Позивач підтверджуючи позовні вимоги посилається, зокрема, на Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від 20.05.2019 № 06-30/04 (а.с. 8-11) яким встановлено: суцільною ревізією обгрунтованості віднесення витрат до собівартості виробленої продукції, наданих послуг встановлено, що Фондом комунального майна Чернігівської міської ради (далі-орендодавець) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить територіальній громаді міста Чернігова № 979Д від 12.04.2016 з Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області (далі-орендар). Відповідно до вказаного договору оренди орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно за адресою вул. 1-го Травня, 167 а, загальною площею 78,7 кв.м. з метою розміщення в ньому структурного підрозділу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області. Балансоутримувачем майна є КП «ЖЕК-10». Пунктом 5.6 вищевказаного договору передбачено, що орендар зобов`язаний в 15-ти денний строк з моменту підписання Договору укласти з балансоутримувачем договір про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого майна.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку Підприємства розрахунки з Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 не здійснювались.

Таким чином, КП «ЖЕК-10» в порушення п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (зі змінами), понесено витрати на утримання нежитлового приміщення, де розташований структурний підрозділ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, без відповідного отримання доходу на загальну суму 3679,50 грн ( у тому числі за квітень-грудень 2016 року - 617,77 грн, за 2017 рік - 1165,63 грн, за 2018 - 1507,70 грн, за січень-березень 2019 року - 388,40 грн), тобто встановлено порушення, що призвело до недоотримання фінансових ресурсів на цю суму (розрахунок в Додатку 4.2.4 до акта).

Також позивач обгрунтовує позовні вимоги розрахунком суми витрат на утримання нежитлового приміщення будинку 167а по вул. 1 Травня загальною площею 78,7 кв.м. з 12.04.2016 по 28.02.2019 включно (а.с. 12), який зроблений на підставі рішень виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 12.03.2012 № 56, від 20.05.2016 № 197, від 12.07.2017 № 293, від 12.12.2017 № 541, від 11.05.2018 № 194 (а.с. 13-45). Пунктом 2 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.12.2012 №364 визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій комунальне підприємство ЖЕК-10 по вул. 1 Травня 167 а.

Позивачем на адресу відповідача були надіслані листи № 01-12-1084 від 23.10.2019, № 01-12-1127 від 05.11.2019, № 01-12-1230 від 12.12.2019 в яких просив останнього сплати заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання орендованого майна згідно акту ревізії від 20.05.2019 (а.с. 50-52).

У відповіді від 20.11.2019 на лист позивача 01-12-1127 від 05.11.2019 відповідач зазначив, що ГУНП в Чернігівській області не має документального підтвердження надання комунальним підприємством «ЖЕК-10» та відповідно отримання ГУНП в Чернігівській області послуг з утримання орендованого майна від комунального підприємства у період з 01.04.2016 по 31.03.2019, а саме: актів приймання-передачі виконаних робіт, відповідних рахунків за надані послуги тощо. Отже, в ГУНП в Чернігівській області станом на 01.04.2019 відсутня кредиторська заборгованість перед КП «ЖЕК-10».

Такого ж змісту відповідь надана відповідачем листом від 17.07.2019 №992/124/05/21-2019.

Позивачем до позовної заяви додана копія договору № 4/166 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019, який укладений між Комунальним підприємством «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради (далі- управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 167а (далі-співвласники).

Згідно пунктів 1-2 вказаного договору управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі - послуга з управління), що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. 1-го Травня, 167а (далі- будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Список співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення договору, зазначаються у додатку 1 до договору, що є невід`ємною його частиною.

У пункті 30 вказаного договору сторонами узгоджено, що він набирає чинності з 01 березня 2019 року та укладається строком на один рік.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Обставинами, які є предметом доказування у даній справі є наявність чи відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги (витрати на утримання нежитлового приміщення) в сумі 3574,90 грн за період з 12.04.2016 по 28.02.2019.

У вказаний період був чинним Закон України «Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004 №1875-ІV (далі - Закон №1875-ІV ) який втратив чинність на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № n0460500-17 (далі - Закон № n0460500-17), дата набрання чинності 10.12.2017, які застосовуються судом при вирішенні спору.

Відповідно до п.2 розділу VІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № n0460500-17 визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Так, у відповідності до ст.1 Закону №1875-ІV житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) (п.2 ч.1 ст.13 Закону №1875-ІV).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1875-ІV відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону №1875-ІV споживач зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частина 2 ст.21 Закону №1875-ІV зобов`язує виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.5 Закону № n0460500-17 до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.

Відповідно до ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону № n0460500-17 індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №904/7183/17.

Відповідно до ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено ч.3 та 4 ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст.76 та ч.1 ст. 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити (ч.2 ст.9 цього ж Закону).

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем не подано суду належних та допустимих доказів (первинних документів), які б підтверджували надання відповідачу послуг з утримання нежитлового приміщення за адресою вул. 1-го Травня, 167-А, загальною площею 78,7 кв.м., в період з 12.04.2016 по 28.02.2019 (нарядів, актів виконаних робіт, актів приймання-передачі наданих послуг, тощо). За вказаний період позивач також не направляв на адресу відповідача і рахунків на оплату, які були б підставою для їх оплати, або пред`явлення претензії у разі надання послуг неналежної якості.

Витяг з акту ревізії фінансово-господарської діяльності позивача від 20.05.2019 №06-30/04, у якому відсутнє посилання на первинні документи про надання послуг, не може бути належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження надання послуг відповідачу з утримання нежитлового приміщення на загальну суму 3679,50 грн в період з 12.04.2016 по 28.02.2019. Не підтверджується фактичне надання послуг відповідачу і таблицею про фактичне виконання тарифів на послуги з утримання будинку по вул. 1 Травня, 167 а за 2016-2019 роки, який додано позивачем до відповіді на відзив від 15.05.2020, яка фактично є зведеним обліковим документом, оскільки до неї не додано первинних документів на підтвердження надання послуг відповідачу.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не прийняті судом до уваги як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено надання відповідачу житлово-комунальних послуг в сумі 3574,90 грн за період з 12.04.2016 по 28.02.2019. В зв`язку з цим суд приходить до висновку про відмову у позові.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

В зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 232-233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 15.06.2020.

Суддя Ю.В. Федоренко