ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020м. ДніпроСправа № 904/2207/20

за позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м.Нікополь

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЕНЕРГОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД", м.Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 30 147,81 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЕНЕРГОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" і просить суд стягнути 10 697,61 грн. - пені, 19 450,20 грн. - штрафу та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором поставки №1902906 від 21.05.2019р. в частині поставки оплаченого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.05.2020 Відповідач надіслав заяву та просить суд продовжити строк для подання відзиву посилаючись на те, що Відповідачем не отримано позовної заяви, а про розгляд справи повідомили телефонограмою 15.05.2020.

При виготовленні тексту ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2020 допущено описку, а саме: у вступній частині ухвали невірно зазначено суму стягнення заборгованості в розмірі 301 147,81 грн., тоді як необхідно було вказати 30 147,81 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020 виправлено допущену описку у вступній частині ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2020 у справі №904/2207/20 виклавши в наступній редакції: "про стягнення заборгованості в сумі 30 147,81 грн."

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський енергомеханічний завод" про продовження строку для подання відзиву на позов - задоволено. Продовжено Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський енергомеханічний завод" строк для подання відзиву на позовну заяву.

05.06.2020 Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що вартість невчасно поставленого Товару складає 194 502,00 грн., а за порушення строків його поставки на 11 днів Позивач нарахував Відповідачу штрафні санкції у розмірі 30 147,81 грн., що є неспівмірною відповідальністю, а також посилається на скрутне фінансове становище товариства.

Також Відповідач, повідомляв Позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором листом від 20.08.2019р. за вих.№7-20/08, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Кранкомплект» затримало поставку Відповідачу однієї з головних складових товару: перетворювач напруги для управління магнітом ПНТС-30.А, що підтверджується листом ТОВ «Завод Кранкомплект» від 23.08.2019р. за вих.№0738.

Крім того, як зазначає Відповідач в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували спричинення Позивачу збитків відповідним простроченням Відповідача.

Відповідач звертає увагу на те, що у Договорі передбачений розмір пені (0,5 % від вартості Товару) який є значно більший, ніж визначений законодавством за порушення грошових зобов`язань.

Крім того, Відповідач посилається на можливе застосування судом ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України щодо зменшення розміру неустойки та просить суд відмовити в позові в повному обсязі.

15.06.2020 Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що Відповідач 20.08.2019р. електронним листом №7-20/08 повідомив Позивача про затримку товару, проте Позивач не погоджується з вказаною позицією Відповідача, оскільки лист направлений Відповідачем після закінчення передбаченого Договором строку поставки (до 19.08.2019р.)

Позивач зазначає, що Відповідач безпідставно посилається на ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», оскільки даний закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Натомість Позивач просить стягнути з Відповідача суму неустойки за порушення строку поставки товару, тобто позовна вимога за своєю природою є немайновою.

Позивач не погоджується із доводами Відповідача щодо зменшення розміру неустойки, з підстав того, що останнім не надано належних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2019р. між Акціонерним товариством "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (далі-Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЕНЕРГОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД" (далі-Відповідач, Постачальник) укладено Договір поставки №1902906 (а.с.11-17).

Відповідно до пункту 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві товар (повне найменування, а також марка, вид, сорт, номенклатура, асортимент, кількісні та якісні характеристики, код за УКТ ЗЕД за державним класифікатором продукції і послуг), ціна та інше якого вказується у специфікації до цього Договору (далі-Товар), що є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар та оплатити його вартість в порядку і за умовами, передбаченими цим Договором.

Згідно п.3.1. Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар у спосіб та на умовах, зазначених у Специфікації (додатка) до цього Договору. Умови поставки регламентуються відповідними базисами, що передбачені Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс у редакції 2010 року, яка є погодженою Сторонами (далі-Інкотермс).

В п.3.4. Договору визначено, поставка Товару здійснюється Постачальником відповідно до п.3.1. даного Договору лише після отримання письмового підтвердження (належним чином оформленої заявки) Покупця, що має бути направлено Постачальнику одним із таких способів: поштовим відправленням на юридичну адресу Постачальника або факсимільним зв`язком за телефоном, що вказаний у цьому Договорі, або в електронному виді через сервіс, або на електронну адресу Постачальника. У письмовому підтвердженні (заявці) Покупець вказує графік поставки, зазначає обсяги та терміни поставки Товару в межах періоду поставки, який Сторони вказують у Специфікації (додатку) до цього Договору.

Відповідно до Специфікації №1/1902907 від 21.05.2019р. до Договору оплата здійснюється в три етапи:

- Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 70% за одну одиницю Товару на поточний рахунок Постачальника, за умови надання рахунка-фактури та при наявності у Покупця на день оплати оригіналу даної Специфікації. Інші документи, у тому числі видаткова накладна надаються у строки, які наведені у п.3.5 цього Договору. Датою (моментом) оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунка Покупця.

- Покупець здійснює попередню оплату у розмірі 70% за другу одиницю Товару на

поточний рахунок Постачальника, за умови поставки першої одиниці Товару та проведення пусконалагоджувальних робіт та надання рахунка-фактури. Інші документи, у тому числі видаткова накладна надаються у строки, які наведені у п.3.5 цього Договору. Датою (моментом) оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунка Покупця.

- Покупець здійснює оплату у розмірі 30% за першу та другу одиницю Товару на поточний рахунок Постачальника, за умови поставки другої одиниці Товару та проведення

пусконалагоджувальних робіт та подання рахунка-фактури.

Термін поставки визначений стронами у специфікації 20-25 днів з дати 70% предоплати.

25.07.2019р. на адресу Відповідача було здійснено 70% передоплати за 1 «Магнітний залізовідділювач МСШ14» в розмірі 136 151,40 грн. (платіжне доручення №235494 від 25.07.2019р.), відповідно до виставленого рахунку №0072706 від 27.06.2019р. (а.с.21, 23).

26.07.2019р. на електронну адресу Відповідача згідно п.3.4. Договору, надіслана письмова заявка на поставку Товару №2019.07.26/8-4043 по Специфікації №1/1902907 від 21.05.2019р. (а.с.24, 25).

30.08.2019р. Постачальником здійснено поставку Товару «Магнітний залізовідділювач МСШ14» в кількості 1 шт. на суму 194 502,00 грн., що підтверджується штемпелем ввезення Товару на видатковій накладній №0013008 від 30.08.2019р. Термін прострочення поставки Товару за даною накладною склав 11 днів (а.с.22).

07.11.2019р. Позивач на адресу Відповідача направив претензію №2019.11.07/39-7578/4016 щодо виплати неустойки у сумі 30 147,81 грн. (а.с.26).

Відповідачем суму неустойки у розмірі 30 147,81 грн. не оплачено, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.1. Договору поставки, строк поставки товару є таким, що настав.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.10.2 Договору, у разі порушення строків поставки Товару згідно з цим Договором Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5 % від суми Товару, що вказана у специфікації до цього Договору, за кожний день прострочення, із розрахунку з наступного дня від кінченої дати поставки і до дня фактичної поставки (включаючи останній день поставки). У разі продовження такого прострочення більше 10 (десять) календарних днів Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми поставленого (недопоставленого) Товару.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, Позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 10 697,61 грн. за період з 20.08.2019 по 30.08.2019.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, приходить до висновку, що розрахунок зроблено вірно, тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача пені у сумі 10 697,61 грн. є такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи вказаний вище розрахунок, суд погоджується з доводами Позивача вказаними у відповіді на відзив стосовно того, що ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Натомість Позивач просить стягнути з Відповідача суму неустойки за порушення строку поставки товару, тобто позовна вимога за своєю природою є немайновою.

Також, Позивачем нараховано Відповідачу штраф (10%) у розмірі 19 450,20 грн.

Перевіривши правильність розрахунку штрафу, суд погоджується з останнім та вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач посилається на ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України щодо зменшення штрафних санкцій.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Заява про зменшення розміру штрафних санкцій задоволенню не підлягає, з підстав того, що Відповідачем крім того, навіть не визначено на який відсоток повинен бути зменшений розмір штрафних санкцій.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню повністю зі стягнення з Відповідача 10 697,61 грн. - пені, 19 450,20 грн. штрафу.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ЕНЕРГОМЕХАНІЧНИЙ ЗАВОД", (49000, м.Дніпро, вул.Січеславська Набережна, буд.17, ) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", (53200, м.Нікополь, вул.Електрометалургів, 310, ) 10 697,61 грн. - пені, 19 450,20 грн. штрафу та судовий збір в сумі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в межах строку передбаченого п. 4 Розділу Х «Прикінцевих положень» Господарського процесуального кодексу України з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

18.06.2020р.