ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/691/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест", Київська обл., м. Ірпінь

до Приватного акціонерного товариства "Факел", Київська обл., м. Фастів

про стягнення 274516,72 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест" (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Факел" (відповідач) про стягнення 200000,00 грн. заборгованості, 19196,72 грн. 3% річних та 55320,00 грн. інфляційних втрат, всього 274516,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на виконання умов договору № 17/11/16-01 поворотної фінансової допомоги від 17.11.2016 р. було перераховано на рахунок відповідача 200000,00 грн. Проте, відповідач не повернув належні позивачу кошти ані на дату, вказану у договорі - 31.12.2016 р., ані на дату подання позову, що згідно зі ст.ст. 625, 1050 Цивільного кодексу України є підставою для стягнення 200000,00 грн. боргу, 19196,72 грн. 3% річних та 55320,00 грн. інфляційних втрат. Крім того, позивач просить зазначити про нарахування відсотків до моменту виконання рішення відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 238 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу до 06.05.2020 р. подати до суду: клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків; запропоновано позивачу до 06.05.2020 р. подати до суду відповідь на відзив; запропоновано відповідачу до 06.05.2020 р. надати до суду заперечення на відповідь на відзив.

05.05.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить застосувати до позову ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Укрєвроінвест» позовну давність та в зв`язку з цим у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач зазначає, що строк позовної давності сплив 31.12.2019 р., а отже позивач пропустив трирічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

05.05.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності, в якій він просить застосувати до позову ТОВ «Виробничо-Комерційна Фірма «Укрєвроінвест» наслідки спливу строку позовної давності.

Позивач не скористався правом, наданим ст. 166 ГПК України, та відповідь на відзив до суду не подав.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін чи заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України сторонами до суду не подано.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності суд

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест" (позикодавець) та Публічним акціонерним товариством "Факел" (найменування якого було змінено на Приватне акціонерне товариство "Факел") (позичальник) укладено договір поворотної фінансової допомоги № 17/11/16-01.

Відповідно до п. 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, позикодавець передає позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього договору (надалі іменується як «допомога»), а позичальник зобов`язується повернути допомогу у визначений цим договором строк.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що розмір допомоги становить 200000,00 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору позикодавець передає допомогу позичальникові частинами або цілком.

Допомога вважається переданою позичальникові в момент зарахування допомоги на поточний рахунок позичальника (п. 3.3 договору).

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві допомогу до 31 грудня 2016 р. шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позикодавця.

Згідно із п. 4.2 договору допомога вважається повернутою позикодавцеві в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його поточний рахунок.

На виконання умов договору позивачем було надано відповідачу поворотну фінансову допомогу у сумі 200000,00 грн., що підтверджується дублікатом платіжного доручення № 1279 від 17.11.2016 р. на вказану суму. Надання відповідачу поворотної фінансової допомоги у сумі 200000,00 грн. також підтверджується банківською випискою за 17.11.2016 р. по особовому рахунку ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест".

Проте, в порушення умов договору відповідач не повернув поворотну фінансову допомогу у сумі 200000,00 грн. у встановлений п. 4.1 договору строк, а саме - до 31.12.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вже зазначалось, відповідач не повернув позивачу фінансову допомогу у сумі 200000,00 грн. у встановлений п. 4.1 договору строк (до 31.12.2016 р.), отже станом на 31.12.2016 р. заборгованість відповідача складала 200000,00 грн., яка станом на час прийняття рішення не сплачена.

Відтак, судом встановлено наявність порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся з даним позовом до суду.

Як вже зазначалось, до господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 зазначеного Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З огляду на те, що відповідач не повернув фінансову допомогу до 31.12.2016 р., то позивач про порушення свого права або про особу, яка його порушила, міг та мав бути обізнаним з 31.12.2016 р.

Позивачем позовну заяву подано до поштового відділення 17.03.2020 р., що підтверджується відтиском календарного штемпеля на конверті, в якому надійшла позовна заява з доданими документами до господарського суду Київської області.

Отже, строк позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги у сумі 200000,00 грн. сплинув 31.12.2019 р., тобто до звернення позивача з даним позовом, який було надіслано до господарського суду 17.03.2020 р., про що відповідачем у справі зроблено заяву до винесення рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Поважних причин пропущення позовної давності позивачем не вказано та судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про стягнення заборгованості за договором № 17/11/16-01 поворотної фінансової допомоги від 17.11.2016 р. у сумі 200000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 19196,72 грн. 3% річних та 55320,00 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача 19196,72 грн. 3% річних, нарахованих за користування грошовими коштами у сумі 200000,00 грн. за період з 01.01.2017 р. по 13.03.2020 р., та 55320,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.01.2017 р. по 13.03.2020 р., при цьому розрахунок здійснює за період з січня 2017 р. по лютий 2020 р.

Проте, враховуючи пропуск строку позовної давності за основною вимогою, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 19196,72 грн. 3% річних та 55320,00 грн. інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест" в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Укрєвроінвест" до Приватного акціонерного товариства "Факел" про стягнення 274516,72 грн. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням приписів, встановлених п. 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення підписано 10.06.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева