ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" червня 2020 р. Справа № 7/072-12

за скаргою Приватне акціонерне товариство «Березанський

комбікормовий завод», Київська обл., м. Березань

на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), м. Київ

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БКЗ ГРЕЙН», Київська обл., м. Березань

до Приватного акціонерного товариства «Березанський

комбікормовий завод», Київська обл., м. Березань

про стягнення 793007,03 грн

Суддя О.О. Христенко

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» № 4/061-1 від 04.06.2020 (вх. № 127/20 від 09.06.2020) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій скаржник просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелиці Артема Володимировича від 03.06.2020 року про стягнення виконавчого збору у провадженні № 35503785.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2020 розгляд даної скарги передано до розгляду судді Христенко О.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч. 1 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладене в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.20108 у справі № 921/16/14-г/15, від 20.09.2018 у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 у справі № 826/5195/17, від 03.04.2019 у справі № 370/1034/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 906/515/17, від 16.01.2019 у справі № 910/22695/13, від 07.02.2019 у справі №927/769/16.

Таким чином, скарга Приватного акціонерного товариства «Березанський комбікормовий завод» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо стягнення виконавчого збору не підлягає розгляду в межах справи № 7/072-12 за правилами господарського судочинства. Спір щодо оскарження постанови про стягнення виконавчого збору підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до ч. 10 ст. 11 ГПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями ГПК України не врегульовано питання про відмову у відкритті провадження з розгляду скарги на дії державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, суд вважає за необхідне виходити із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права), зокрема, застосувати до вказаних відносин п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України за аналогією.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє Приватному акціонерному товариству «Березанський комбікормовий завод» у відкритті провадження щодо розгляду його скарги про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 03.06.2020 про стягнення виконавчого збору в межах господарської справи № 7/072-12.

Згідно з ч. 6 ст. 175 ГПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Розгляд даної скарги віднесено до юрисдикції місцевих адміністративних судів, відповідно до вимог ст. 287 КАС України, якою визначено особливості провадження у адміністративних справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Керуючись ст.ст. 11, 175, 326, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, суд

Постановив:

1. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Березанський комбікормовий завод» у відкритті провадження щодо розгляду скарги № 4/061-1 від 04.06.2020 (вх. №127/20 від 09.06.2020) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця від 03.06.2020 про стягнення виконавчого збору.

2. Ухвалу направити сторонам у справі та відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Ухвалу підписано - 10.06.2020.

Суддя О.О. Христенко