ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 910/1020/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року

у справі № 910/1020/20 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард",

до Акціонерного товариства "Українська залізниця",

про стягнення 40 518,74 грн.,

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ТОВ "Грейнсвард" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з акціонерного товариства "Українська залізниця" 40 518,74 грн. збитків від нестачі вантажу (а.с. 3-5).

1.2. Позов мотивовано тим, що відповідач при перевезені вантажу за залізничною накладною №34261081 допустив незбереження вантажу у вагоні №95449922.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі №910/1020/20 позов ТОВ "Грейнсвард" до АТ "Українська залізниця" про стягнення 40 518,74 грн. збитків задоволено повністю. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Грейнсвард" 40 518,74 грн. збитків у вигляді нестачі, 2 102,00 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 87-92).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 26.03.2020 року по справі № 910/1020/20 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що надані позивачем договір поставки №37733 від 07.06.2019, видаткова накладна №65 від 26.07.2019 та рахунок на оплату №7 від 26.07.2019, на підставі яких позивачем здійснено розрахунок вартості нестачі вантажу не можуть вважатись допустимими та належними доказами, оскільки (всупереч ст. 115 Статуту залізниць України) складені не відправником вантажу.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що відповідачем правильних висновків суду першої інстанції не спростовано та те, що право позивача щодо пред`явлення претензії підтверджується залізничною накладною №34261081 з переуступним написом (що відповідає п. б ст. 130 статуту залізниць України та п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334).

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 квітня 2020 року, апеляційна скарга АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" у судовій справі № 910/1020/20 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі № 910/1020/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 07.02.2018 ТОВ "Грейнсвард", як замовником та ПАТ "Українська залізниця", як перевізником укладено Договір про надання послуг №07153/ПЗ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт/імпорт) у вагонах перевізника, вагонах інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (а.с. 15-22).

8.2. 07.06.2019 ТОВ "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" (покупець) та ПП "Агрофірма "Чорний Ріг" (постачальник) укладено договір поставки №37733, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити український продовольчий ріпак врожаю 2019 року (товар) (а.с. 29-30).

8.3. Для здійснення поставки товару ПП "Агрофірма "Чорний Ріг" та позивач 15.07.2019 уклали договір на транспортно-експедиційне обслуговування №150719-02, згідно з яким позивач зобов`язаний здійснити транспортно-експедиційне обслуговування вантажу залізничним транспортом відповідно до заявок (а.с. 27).

8.4. 18.07.2019 позивачем зі станції Кролевець Південно-західної залізниці за накладною №34261081 здійснено відправлення вантажу - насіння олійних культур, не поіменовані в алфавітному порядку, код вантажу 021083"; станція призначення - Жовтнева (експорт) Одеської залізниці; одержувач - ТОВ "Вібо-Транс" (а.с. 23-23/зворот).

8.5. При надходженні вагонів на станцію призначення проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагах, під час якої виявлено, що маса вантажу у вагоні №95449922 не відповідає масі, вказаній у відомості вагонів, що є додатком до залізничної накладної № 34261081. Про даний факт працівниками станції Жовтнева (експорт) Одеської залізниці складено комерційний акт від 26.07.2019 № 417503/31 (далі - Комерційний акт) (а.с. 25-26).

8.6. Після видачі вантажу вантажоодержувачу останній передав право на пред`явлення позовних вимог до Залізниці вантажовідправнику - позивачу, що підтверджується відповідним переуступним підписом на накладній № 34261081.

8.7. Відповідно до розділу Д Комерційного акта при комісійному переважуванні вантажу у вагоні №95449922 працівниками відповідача в присутності представника одержувача встановлено, що фактична вага вантажу нетто становить 55 990 кг, що на 3 610 кг менше, ніж зазначено у відомості вагонів, що є додатком до залізничної накладної № 34261081. З лівої сторони за напрямом руху поїзда на 1-му розвантажувальному люку ЗПП відправника №В726698 відсутній, накладений ЗПП ст. Миколаїв Од. № А487853 справний, інші ЗПП відправника справні та відповідають документу.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору у електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із Сторін не звернеться до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Доказів вчинення будь-якою із сторін такої заяви на момент оформлення накладеної №34261081 - матеріали справи не містять, що свідчить про те, що на момент перевезення вантажу договір був чинним.

9.2. За укладеним із Залізницею договором, позивач є замовником.

9.3. Відповідно до накладеної № 34261081 позивач є відправником, одержувачем за накладною є ТОВ "Вібо-Транс".

9.4. За договором поставки №37733 від 07.06.2019 р. ПП "Агрофірма "Чорний Ріг" зобов`язався поставити і передати у власність ТОВ "Кофко Агрі Ресорсіз Україна" (покупця) товар на умовах DAP (доставлено до місця призначення) - ТОВ "Вібо-Транс" (отримувача).

9.5. Накладна № 34261081 містить напис про те, що "Право на пред`явлення позову передано ТОВ "Грейсвард" засвідчений підписами виконавчого директора та головного бухгалтера ТОВ "Вібо-Транс" та печаткою вказаної юридичної особи (а.с. 23).

9.6. Вказане наявність у позивача права на пред`явлення позову щодо нестачі вантажу, яке ним отримано від отримувача за накладною №34261081.

9.7. Комерційний акт від 26.07.2019 № 417503/31 складений відповідно до вимог Статуту та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому є належним та допустимим доказом на підтвердження факту невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладних, фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагоні №95449922.

9.8. Як вбачається з рахунка на оплату товару від 26.07.2019 №7 (а.с. 31) та видаткової накладної від 26.07.2019 № 65 (а.с. 32), вартість однієї тонни вантажу на момент виставлення рахунку становить 10 194,93 грн. без ПДВ (12 233,92 грн. з ПДВ).

9.9. Здійснивши перевірку розрахунку суми шкоди, завданої позивачу недостачею вантажу, колегія суддів погоджується з тим, що він є правильним: (3,61 т - 59,6т*0,5%)*12 233,92 грн./т = 40 518,74 грн. з ПДВ.

9.10. Натомість відповідачем правильність здійсненого позивачем розрахунку не заперечується, відсутність своєї вини не доведено, розмір спричинених збитків - не спростовано.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що відповідачем не спростовано наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, натомість позивачем доведено наявність у нього права на пред`явлення претензій та позовів щодо нестачі вантажу та здійснено обґрунтований розрахунок вартості нестачі вантажу.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Твердження скаржника про те, що надані позивачем документи не можуть вважатись допустимими та належними доказами, оскільки (всупереч ст. 115 Статуту залізниць України) складені не відправником вантажу не спростовують правильних висновків суду першої інстанції оскільки передача позивачу права щодо пред`явлення претензії та позовів підтверджується залізничною накладною №34261081 з переуступним написом (що відповідає п. б ст. 130 Статуту залізниць України та п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334).

11.2. Посилання скаржника на недоведеність позивачем понесення ним збитків, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на те, що у даній справі позивачем є вантажовідправник, який набув право щодо пред`явлення претензії та позовів за залізничною накладною №34261081, відтак, пред`явлені до стягнення збитки, не залежать від оплати вантажу та полягають у самому факті його нестачі.

11.3. Також колегія суддів зазначає про відсутність підстав для врахування правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі №910/963/17/, з огляду на те, що у зазначеній справі розмір збитків визначено на підставі документів, які видані особами, які не мають відношення до перевезення, натомість у межах даної справи розмір збитків визначено з урахуванням документів, на підставі яких такий товар був придбаний.

11.4. При цьому колегія суддів визнає помилковим твердження відповідача про необхідність доведення позивачем обставин оплати ним вартості відправленого вантажу за залізничною накладною від 21.09.2018 № 51896744, від 19.10.2018 № 52381464, від 17.11.2018 № 52884020, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав виконавцем за договором транспортного експедирування та вантажовідправником за накладною; право на подання позову були передані йому отримувачем вугілля (згідно з написами на залізничних накладних), що не заперечувалося під час розгляду справи і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.02.2020 р. у справі №910/3868/19.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано порушення прав позивача на відшкодува6ння збитків від нестачі вантажу.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.4. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.5. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.6. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.7. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться

Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

13.8. Згідно з частиною п`ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

13.9. Відповідно до частини другої статті 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

13.10. Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

13.11. Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

13.12. Згідно із статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

13.13. Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

13.14. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (ч.ч. 1, 2 ст. 114 Статуту).

13.15. Як передбачено статтею 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

13.16. Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

13.17. Відповідно до частини другої статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

13.18. Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

13.19. Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

13.20. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів.

13.21. Відповідно до п. 2 правил заявлення та розгляду претензій (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 08.07.2002 р. №334): згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: "Право на пред`явлення претензії та позову передано _____ (найменування організації)". Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства. Передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником або одержувачем уповноваженій особі, яка виступає від їх імені, засвідчується довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі №910/1020/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі № 910/1020/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі № 910/1020/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26 березня 2020 року у справі №910/1020/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця".

4. Справу №910/1020/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 11.06.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко