ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2020 р. м. Київ Справа № 911/3130/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/3130/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Тарабана Миколи Григоровича, с. Рогозів Бориспільського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хім-Агро-Сервіс»,

м. Яготин

про стягнення 166 457,20 грн.

за участю представників:

від позивача: Тарабан М.Г., паспорт;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Тарабан Микола Григорович (надалі-позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хім-Агро-Сервіс» (надалі-відповідач) про стягнення 166 457,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за умовами Договору про надання послуг № 19/09 від 19.09.2018, в частині оплати отриманих послуг з перевезення вантажів.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкрито провадження у справі № 911/3130/19, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 15.01.2020.

Ухвалою суду від 15.01.2020 підготовче засідання було відкладено на 10.02.2020.

Ухвалою суду від 10.02.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/3130/19, справу призначено до розгляду по суті на 04.03.2020.

Ухвалою суду від 04.03.2020 розгляд справи по суті був відкладений на 01.04.2020.

Однак, судові засідання, призначені на 01.04.2020, у тому числі судове засідання з розгляду справи № 911/3130/19, господарським судом Київської області у складі судді Христенко О.О. не проводились з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» № 211 від 11.03.2020, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України № 9/рс-186/20 від 16.03.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2020 призначене судове засідання з розгляду справи № 911/3130/19 на 27.05.2020.

В судових засіданні 15.01.2020, 04.03.2020, 27.05.2020 позивачем підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з`явився, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень щодо ухвал суду. Клопотанням від 14.01.2020 відповідач просив відкласти підготовче засідання, призначене на 15.01.2020. Клопотанням (вх. № суду 4978/20 від 04.03.2020) відповідач просив перенести розгляд справи по суті, призначений на 04.03.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2018 між Фізичною особо-підприємцем Тарабан Миколою Григоровичем (позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хім-Агро-Сервіс» (відповідач, замовник) укладений Договір про надання послуг № 19/09.

Відповідно до умов п. 1.1 договору замовник замовляє, а перевізник надає послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України, які замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору.

Ціна та вартість послуг, які надаються за даним договором, зазначається в рахунках-фактурах на підставі актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписаних уповноваженими представниками сторін (п. 2.1 договору).

Умовами п. 2.2 договору визначено, що загальна сума договору формується на підставі усіх оформлених належним чином актів здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Пунктом 2.3 договору визначено, що підписання актів здачі-приймання робіт (надання послуг) представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку до якості наданих послуг.

Згідно з п. 3.1 договору оплата за надані послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника протягом 3 банківських днів від дати підписання сторонами акту здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Умовами п.п. 7.1, 7.2 договору визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє з 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання. Припинення дії договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору, яке мало місце під час його дії.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконував взяті на себе за умовами договору зобов`язання, надавши відповідачу за період з 20.09.2018 по 10.12.2018 послуги з перевезення вантажів на загальну суму 446 018,20 грн., про що свідчать додані до матеріалів позовної заяви акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20/9 від 20.09.2018 на суму 10 879,00 грн., № 23/9 від 23.09.2018 на суму 7 072,00 грн., № 30/9 від 30.09.2018 на суму 13 249,80 грн., № 01/10 від 01.10.2018 на суму 13 997,80 грн., № 02/10 від 02.10.2018 на суму 22 060,00 грн., № 26/10 від 26.10.2018 на суму 22 411,20 грн., № 28/10 від 28.10.2018 на суму 12 583,20 грн., № 29/10 від 12 202,40 грн., № 01/11 від 01.11.2018 на суму 44 979,20 грн., № 02/11 від 02.11.2018 на суму 44 794,40 грн., № 03/11 від 03.11.2018 на суму 23 144,80 грн., № 23/11 від 23.11.2018 на суму 16 758,00 грн., № 24/11 від 24.11.2018 на суму 15 922,00 грн., № 28/11 від 28.11.2018 на суму 32 368,40 грн., № 29/11 від 29.11.2018 на суму 46 694,40 грн., № 30/11 від 30.11.2018 на суму 47 515,20 грн., № 07-12 від 07.07.12.2018 на суму 14 660,40 грн., № 08-12 від 08.12.2018 на суму 15 572,40 грн., № 09-12 від 09.12.2018 на суму 13 512,80 грн., № 10-12 від 10.12.2018 на суму 15 640,80 грн.

Вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані в двосторонньому порядку та скріплені печатками з боку відповідача.

Однак, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, вартість отриманих послуг сплачена відповідачем лише частково в сумі 279 561,00 грн., вартість послуг в сумі 166 457,20 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 статті 909 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підписання замовником актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема ст. 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, фіксує факт здійснення господарських операцій і є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги .

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів оплати заборгованості за Договором № 19/09 від 19.09.2018 суду не надав.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати отриманих на підставі Договору № 19/09 від 19.09.2018 послуг з перевезення вантажу, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 166 457,20 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хім-Агро-Сервіс» (07700, Київська область, Яготинський район, м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, 1-В, ) на користь Фізичної особи-підприємця Тарабана Миколи Григоровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 166 457 (сто шістдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 20 коп. заборгованості та 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 86 коп. судового збору.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 09.06.2020.

Суддя О.О. Христенко