Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/316/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

секретаря судового засідання Чухалової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метало-Літейний -Ресурс"

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 398685,26 грн

Процесуальні дії у справі, стислий виклад позицій сторін.

ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" звернулося з позовом про стягнення з ДП "Житомирський бронетанковий завод" заборгованості у сумі 398685,26 грн за договором поставки продукції №280 від 25.04.2017, з яких: 330000,00 грн основний борг, 49970,00 грн інфляційні, 18714,48 грн 3 % річних.

Позивач зазначає, що підставою позовних вимог є порушення строків оплати за зобов`язанням з посиланням на ст. ст. 611, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 17.04.2020 суд відкрив провадження за вказаною позовною заявою та постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Водночас встановив строк для подання заяв по суті справи.

Копія ухвали суду від 17.04.2020 направлялися сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення адресатам поштових відправлень (а.с. 64-65).

05.05.2020 від ДП "Житомирський бронетанковий завод" надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що діяльність підприємства розрахована виключно на власні потужності, будь-якого фінансування або дотації із бюджету немає. Розрахунки за поставлену продукцію із постачальником можуть бути проведені лише після повного проведення ремонту військової техніки, прийняття її після випробувань військовим представництвом Міністерства оборони України, перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо понесених підприємством витрат на ремонт одиниці техніки. Проведення вказаного комплексу заходів є тривалим процесом у часі, що призвело до порушення строків розрахунків із позивачем.

На підтвердження скрутного фінансового стану підприємства відповідач долучив копії балансу станом на 30.09.2019, звіту про фінансові результати за 9 місяців 2019 року та балансу станом на 31.03.2020, звіту про фінансові результати за І квартал 2020 року.

Водночас зазначено, що ДП "Житомирський бронетанковий завод" є стратегічним підприємством і приймає участь у посиленні обороноздатності України (здійснює ремонт бронетанкової техніки) в час проведення на сході країни Операції об`єднаних сил. Постановою Верховної Ради України трудовий колектив Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" нагороджено Грамотою №376-к від 23.06.2017 за заслуги перед Українським народом, за виконання якісного та своєчасного ремонту військової техніки для потреб Української армії.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

25.04.2017 між Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (покупець / відповідач ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метало - Літейний - Ресурс" (постачальник / позивач) укладено договір поставки продукції №280 (а.с. 4-6), за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, на умовах та в строки, передбачені договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, кількість, ціна та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору.

За п. 3.1. договору поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника, на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговореними сторонами) в термін, що вказується у специфікаціях. Моментом поставки продукції та її передачі покупцю є підписання сторонами накладної-вимоги.

Як визначено п. 3.4. договору, право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін накладної-вимоги.

Сторони у п. 4.1. договору домовилися, що поставка продукції здійснюється за цінами, визначеними у відповідній специфікації і включають всі податки, збори й інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування й інші витрати, пов`язані з поставкою продукції.

Загальна сума договору дорівнює сумарній вартості всіх партій товару, поставлених за даним договором відповідно до специфікацій (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, оплата продукції здійснюється в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка).

Оплата за поставлену продукцію здійснюється на умовах, визначеними у відповідній специфікації. Датою оплати продукції вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 10.5. договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним договором. У випадку, якщо жодна із сторін не дасть відповідного письмового повідомлення про свій намір розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення. Договір вважається пролонгованим на наступний рік з 1 січня до 31 грудня. Дана умова діє кожний рік.

25.06.1018 сторони підписали специфікацію №3 (а.с. 10), в якій визначили найменування, кількість, ціну товару за одиницю, загальну вартість продукції, строки поставки та умови оплати товару.

ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" поставило товар на суму 749022,98 грн, що підтверджується видатковою накладною №06/06-1 від 06.06.2018 та рахунком-фактурою №159 від 04.06.2018 (а.с. 8,9).

Продукцію від ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" отримав уповноважений представник відповідача (а.с. 11).

Однак ДП "Житомирський бронетанковий завод" вартість поставленого товару у строк, визначений специфікацією №3, не сплатило.

В матеріалах справи наявна копія листа за підписом директора покупця, адресована керівнику ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс", в якому вказано про наявну заборгованість за договором №280 від 25.04.2017 у сумі 749022,98 грн (а.с. 12).

Водночас сторони підписали договір про реструктуризацію заборгованості від 03.07.2018 (а.с. 13-14), за яким ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" (кредитор) надало Державному підприємству "Житомирський бронетанковий завод" (боржнику) розстрочку по сплаті заборгованості за договором №280 від 25.04.2017 у сумі 749022,98 грн з липня по вересень 2018 року.

За п. 1.3. договору про реструктуризацію заборгованості боржник сплачує суму боргу щомісячно, не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, починаючи з місяця, в якому укладено даний договір. Боржник погашає заборгованість у такі терміни та в таких сумах: липень 250000,00 грн; серпень 250000,00 грн; вересень 249022,98 грн.

Згодом підприємство частково сплатило борг в розмірі 419022,98 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №3457 від 29.08.2018, №3971 від 05.11.2018, №4986 від 28.12.2018, №487 від 29.01.2019, №1277 від 23.03.2019, №2500 від 14.06.2019, №3336 від 20.08.2019 (а.с.15-21).

Внаслідок невиконання ДП "Житомирський бронетанковий завод" свого обов`язку щодо оплати вартості товару, станом на момент звернення з позовом до суду у відповідача наявна заборгованість у сумі 330000,00 грн, яку ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" просить стягнути в позовній заяві, а також нарахування, здійснені відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 ЦК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч.2 ст. 193 ГК України).

За матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №280 від 25.04.2017.

Відповідно до приписів частин 1,2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умовами специфікації №3 від 25.06.2018 визначено, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів по факту постачання продукції на склад покупця та проходження вхідного контролю.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Договором про реструктуризацію заборгованості від 03.07.2018 ДП "Житомирський бронетанковий завод" надано розстрочку по сплаті заборгованості за договором №280 від 25.04.2017 у сумі 749022,98 грн з липня по вересень 2018 року з визначенням розмірів та строків погашення боргу.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд встановив, що відповідач не виконав передбаченого договором зобов`язання щодо сплати вартості отриманого товару в повному обсязі та у встановлений строк.

Враховуючи положення договору поставки №280 від 25.04.2017 та договору про реструктуризацію заборгованості від 03.07.2018, наявність часткових оплат у сумі 419022,98 грн, вимоги ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" про стягнення з ДП "Житомирський бронетанковий завод" основного боргу в розмірі 330000,00 грн суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні з позовом товариство також заявило до стягнення 49970,78 грн інфляційних, 18714,48 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на індекс інфляції, який діяв у відповідному місяці.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, суд з`ясував, що інфляційні втрати у розмірі 49970,78 грн нараховані правильно та підлягають задоволенню.

Сплата трьох процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п. 1.3. договору про реструктуризацію заборгованості від 03.07.2018 боржник сплачує суму боргу щомісячно, не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, починаючи з місяця, в якому укладено даний договір.

За приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, 25 число місяця є останнім днем оплати, відповідно до п. 1.3. договору про реструктуризацію заборгованості від 03.07.2018.

Водночас день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №922/1008/16.

Крім того, в розрахунку ТОВ "Метало - Літейний - Ресурс" має місце подвійне врахування днів у періодах, визначених позивачем.

З огляду на викладене, суд здійснив перерахунок 3% річних, за результатами якого сума вказаних нарахувань становить 18624,94 грн:

за зобов`язаннями липня 2018 року;

250000,00 грн (сума заборгованості) х 3 дні (26.08.2018 по 28.08.2018) х 3 % / 365 х 100% = 61,64 грн;

210977,02 грн х 68 днів (29.08.2018 по 04.11.2018)х 3 %/365 х 100%= 1179,16 грн;

190977,02 грн х 53 дні (05.11.2018 по 27.12.2018) х 3 %/ 365 х 100% = 831,93 грн;

110977,02 грн х 32 дні (28.12.2018 по 28.01.2019) х 3 % /365 х 100% = 291,88 грн;

10977,02 грн х 53 дні (29.01.2019 по 22.03.2019) х 3 % / 365 х 100% = 47,82 грн.

за зобов`язаннями серпня 2018 року:

250000,00 грн х 178 дні (26.09.2019 по 22.03.2019)х 3%/365 х 100% = 3657,53 грн;

180997,02 грн х 83 дні (23.03.2019 по 13.06.2019) х 3%/ 365 х 100% = 1234,75 грн;

130977,02 грн х 67 дні (14.06.2019 по 19.08.2019) х 3%/ 365 х 100% = 721,27 грн;

80997,02 грн х 134 днів (20.08.2019 по 31.12.2019) х 3%/ 365 х 100% = 892,08 грн;

80997,02 грн х 32 дні (01.01.2020 по 01.02.2020) х 3%/ 366 х 100% = 212,45 грн.

за зобов`язаннями вересня 2018 року;

249002,98 грн х 432 дні (26.10.2018 - 31.12.2019) х 3%/ 365 х 100% = 8841,31 грн;

249002,98 грн х 32 дні (01.01.2020 по 01.02.2020) х 3%/ 366 х 100% = 653,12 грн.

Отже, в стягненні 3 % річних в сумі 89,54 грн (18714,48 - 18624,94) необхідно відмовити.

Відповідач не надав суду доказів повного розрахунку з позивачем за договором поставки.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 330000,00 грн основного боргу, 49970,78 грн інфляційних втрат та 18624,94 грн 3% річних є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 5978,94 грн (398595,72 (сума задоволених позовних вимог) х 5980,28 (судовий збір, який підлягав сплаті) / 398685,26 грн (загальна сума позовних вимог, заявлена до стягнення)) покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська обл., Житомирський район, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, 1, ідентифікаційний код 07620094)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метало - Літейний -Ресурс" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 7, ідентифікаційний код 37546280)

- 330000,00 грн основного боргу;

- 49970,78 грн інфляційних втрат;

- 18624,94 грн 3% річних;

- 5978,94 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 16.06.20

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам ( рек. з пов)