ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 910/8779/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

секретар судового засідання - Нікітенко А.В.

за участю представників:

позивач: не з`явився;

відповідач: Решетняк О.М., дов. № Ц/6-45/304-19 від 23.12.2019;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 (повне рішення складено 08.10.2019)

у справі № 910/8779/19 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 17 845,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 17 539,35 грн. та судовий збір в розмірі 1 888,05 грн. В решті в позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що судом розглянуті та відхилені заперечення відповідача щодо відсутності права позивача на звернення до суду з вказаним позовом до розгляду претензії, оскільки пред`явлення претензії є правом, а не обов`язком позивача з урахуванням того, що пред`явлення претензії лише зупиняє перебіг строків позовної давності. Крім того, станом на момент розгляду даної справи Акціонерним товариством "Українська залізниця" не повідомлено позивача про повне або часткове відхилення його претензії, а тому право позивача на стягнення штрафу настало. Згідно ст. 46 УМВС до розрахунку штрафних санкцій береться тільки провізна плата 58 464,50 грн., без урахування додаткових зборів (1 020,20 грн. графа 53 накладної), у зв`язку з чим правомірним нарахуванням штрафу є: 58 464,50грн.х30%=17 539,35 грн. За встановлених обставин справи, оскільки факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягають частковому задоволенню у розмірі 17 539,35 грн. (з урахуванням того, що до розрахунку штрафу береться тільки провізна плата, без урахування додаткових платежів).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" 17 539,35 грн. неустойки, прийняти нове рішення у справі № 910/8779/19, яким відмовити у позовних вимогах Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" в частині стягнення неустойки у розмірі 17 539,35 грн., витрати з оплати судового збору покласти на Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод".

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що перевезення вантажу здійснювалось залізницями України та Словацької республіки, які є учасниками Угоди про міжнародне вантажне сполучення (УМВС), а згідно із параграфом 3 ст. 47 вказаної угоди, позов може бути пред`явлений, якщо перевізник не дав відповіді на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії, або якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив особі, яка звернулась із претензією, про відхилення претензії повністю або частково.

Також скаржник вказує на те, що на дату подання позивачем позовної заяви 27.06.2019 № 11/10/63, отримання її відповідачем - 05.07.2019 та відкриття провадження у справі № 910/8779/19 ухвалою від 10.07.2019 - строк на розгляд претензії від 08.01.2019 № 11/08/03 та подання відповідачем відповіді на неї не сплив, оскільки період розгляду претензії залізницею з 15.01.2019 по 13.07.2019).

На думку скаржника, формальне зазначення у позові інформації про направлення претензії АТ "Укрзалізниці" без вказівки на конкретні строки її розгляду, докази такого направлення, не є виконанням вимог норм п. 6 ч. 3 ст. 162 ГПК України стосовно зазначення у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору та зауважує на тому, що претензійно-правова процедура згідно із вимогами УМВС є обов`язковою та складається з етапів, а саме: подання претензії, прийняття претензії до розгляду, розгляд претензії у встановлений 180-ти денний строк, надання/отримання відповіді у 180-ти денний строк, задоволення вимог претендателя або звернення останнього до суду із позовною заявою, щодо захисту порушеного права (на думку сторони). Однак, таке право виникає не раніше ніж на 181-й день, що підліковується з дати прийняття претензії до розгляд (у разі її незадоволення або задоволення частково) або отримання претендателем відмови у задоволенні претензійних вимог.

Скаржник зауважує на тому, що дотримання претензійного порядку є обов`язком, а не правом позивача, у позивача було відсутнє право звернення до суду із позовною заявою, оскільки ним не дотримано у повному обсязі процедури досудового врегулювання спору, а саме в частині недотримання 180-денного строку на розгляд відповідачем претензійних вимог та надання (направлення) відповіді по суті.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019 справу № 910/8779/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 06.02.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 у зв`язку із перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 справу № 910/8779/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 прийнято справу № 910/8779/19 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 у зв`язку із перебуванням судді Майданевича А.Г. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2020 справу № 910/877919 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 прийнято справу № 910/8779/19 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2020 відкладено розгляд справи розгляд справи № 910/8779/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 на 19.03.2020.

Рада суддів Україна рішенням від 17.03.2020 № 19 затвердила Рекомендації щодо встановлення особливого режиму роботи судів України.

Крім того, Рада суддів України рекомендує громадянам та іншим особам:

- всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку;

- рекомендувати учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами;

- утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Відповідно до вказаного рішення, з метою убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, Рада суддів України рекомендує, на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року, встановити особливий режим роботи судів України, зокрема, зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 повідомлено учасників справи № 910/8779/19 що розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 не відбудеться 19.03.2020, з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та призначено наступне судове засідання із розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 16.04.2020.

Відповідно підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами від 04.05.2020 продовжено запроваджений карантин в Україні через спалах у світі коронавірусу COVID-19 до 22 травня 2020 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 повідомлено учасників справи № 910/8779/19 що наступне судове засідання із розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 відбудеться 14.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 послаблені карантинні обмеження.

12.05.2020 від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" через відділ автоматизованого документообігу, контролю та моніторингу виконання документів надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 14.05.2020 уповноважені представники сторін не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 до 11.06.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" постановлено:

"Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2""."

Представник відповідача у судовому засіданні 11.06.2020 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" 17 539,35 грн. неустойки, прийняти нове рішення у справі № 910/8779/19, яким відмовити у позовних вимогах Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" в частині стягнення неустойки у розмірі 17 539,35 грн., витрати з оплати судового збору покласти на Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод".

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.12.2017 між позивачем, як продавцем, та компанією "MERTRADE spol s.r.o", як покупцем, укладено Контракт № 862/17, за умовами якого, позивач зобов`язався поставити зазначеній компанії товар - бензол сирий кам`яновугільний арки БС та марки БС-1.

Вказаний правочин був підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками наведених суб`єктів господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 919 ЦК України встановлено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 ГК України).

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно із ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут) перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

На виконання умов контракту № 862/17, 24.10.2018 зі станції Авдіївка на адресу отримувача СВС с.р.о ВОЯНИ 07672, Словацька республіка, 7672 для фірми ДЕЗА, а.с., станція призначення: ВОЯНИ Словацька республіка ЖСР, пограничні станції переходів: 381104 Ужгород (єксп. ЖСР), 168708 Матьовце (єксп. ЖСР), згідно накладної СМГС № 52490422 було відправлено вантаж у вагоні (цистерні) № 51783652 УЗ.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що вантаж за залізничною накладною № 52490422 був відправлений 24.10.2018 зі станції Авдіївка та прибув до станції призначення лише через 17 діб - 10.11.2018.

До спірних правовідносин застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення зі змінами та доповненнями від 01.07.2019 (далі - УМВС).

Цією Угодою встановлюється пряме міжнародне залізничне сполучення для здійснення перевезення вантажів між залізничними дорогами, в тому числі Литовської Республіки та України (стаття 1 УМВС).

Відповідно до §1 статті 3 УМВС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному сполученні та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні.

Згідно з § 1, 3 та 5 статті 14 УМВС у відповідності до договору перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти вантаж відправника до станції призначення по маршруту, визначеному відправником та договірним перевізником, та видати його отримувачу. Укладення договору перевезення підтверджується накладною. Кожний наступний перевізник, який приймає вантаж до перевезення разом з накладною, вступає в договір перевезення та приймає на себе відповідні зобов`язання.

У статті 24 УМВС зазначено, що якщо відправником та перевізником не погоджено інше, термін доставки визначається на весь шлях прямування вантажу і не повинен перевищувати терміну, обчисленого виходячи з норм, які містяться у цій статті.

Термін доставки вантажу визначається, виходячи з таких норм:

- для контейнерів - 1 доба на кожні 150 км, що почались;

- для інших відправок - 1 доба на кожні 200 км, що почались.

Для вантажів, що вимагають обмеження швидкості за своїми технічними характеристиками, негабаритних і прямуючих в спеціальних поїздах з окремим локомотивом, термін доставки встановлюються перевізником.

Для вантажів, що перевозяться в прямому залізнично-паромному сполученні, термін доставки на водній ділянці шляху встановлює перевізник, який здійснює перевезення на даній ділянці шляху. Термін доставки вантажу збільшується на 1 добу.

Перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 годин дня, наступного за днем укладення договору перевезення, і закінчується в момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають повною.

Термін доставки вважається виконаним, якщо вантаж прибув на станцію призначення до закінчення терміну доставки і перевізник повідомив одержувача про прибуття вантажу та можливість передачі вантажу в розпорядження одержувача. Порядок повідомлення одержувача визначається національним законодавством, чинним в місці видачі вантажу.

Враховуючи те, що днем фактичного укладення між сторонами договору перевезення є 24.10.2018, термін доставки вантажу розпочався 25.10.2018 та складав 17 діб, що розрахований шляхом ділення загальної відстані доставки вантажу на кожні розпочаті та додавання однієї доби на операції, пов`язані з відправленням вантажу.

Наведений товар був переданий отримувачу СВС с.р.о. ВОЯНИ 07672, Словацька республіка, для фірми ДЕЗА, а. с. - 10.11.2018, про що у графі 27 зазначеної накладної був проставлений відповідний календарний штемпель станції ВОЯНИ про прибуття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач допустив перевищення терміну доставки на 7 діб, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 17 845,40 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вагонів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із претензією від 08.01.2019 №11/08/03, в якій просив відповідача розглянути вказану претензію та перерахувати на рахунок позивача відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки в розмірі 17 845,40 грн., проте відповіді на вказану претензію позивач на час звернення останнього до Господарського суду міста Києва з даним позовом так і не отримав.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача збитки за порушення терміну доставки вантажу в розмірі 17 845,40 грн. відповідно до наданого розрахунку.

Відповідно до статті 45 УМВС, якщо перевізником не було дотримано терміну доставки вантажу, обчисленого відповідно до статті 24, перевізник сплачує відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки.

Розмір неустойки за перевищення терміну доставки вантажу визначається виходячи з провізної плати того перевізника, який допустив перевищення терміну доставку, і величини (тривалості) перевищення терміну доставки, що розраховується як відношення перевищення терміну доставки (в добі) до загального терміну доставки, а саме:

- 6% провізної плати при перевищенні терміну доставки не більше однієї десятої загального терміну доставки;

- 18% провізної плати при перевищенні терміну доставки більше однієї десятої, але не більше трьох десятих загального терміну доставки;

- 30% провізної плати при перевищенні терміну доставки понад три десятих загального терміну доставки.

Так, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що згідно із накладною № 52490422, дата оформлення відправлення вантажу 24.10.2018, дата прибуття 10.11.2018, тобто вантаж ішов 17 діб, перевищення терміну доставки вантажу складає 7 діб (термін розпочинається з 0.00 годин дня, що йде за днем укладення договору перевезення і закінчується в момент повідомлення отримувача вантажу про його прибуття); провізна плата складає 58 464,50 грн., додаткові збори 1 020,20 грн., разом 59 484,70 грн.; термін доставки вантажу розрахунковий 1 доба на кожні початі 200 км: 1601:200=8,01=9+1 доба=10 діб, відтак відсоток неустойки розраховується шляхом ділення перевищення строку доставки до загального строку доставки: 7/17=0,41 - застосовується штраф 30% від провізної плати.

Таким чином, згідно ст. 46 УМВС до розрахунку штрафних санкцій береться тільки провізна плата 58 464,50 грн., без урахування додаткових зборів (1 020,20 грн. графа 53 накладної), у зв`язку з чим правомірним нарахуванням штрафу у розмірі 17 539,35 грн.(58 464,50грн.*30%)

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Статтею 46 УМВС визначено порядок пред`явлення претензії отримувача до перевізника.

Так, претензія пред`являється з відповідним обґрунтуванням і зазначенням суми відшкодування. Претензія пред`являється в паперовому вигляді, а при наявності домовленостей між учасниками перевезення - в електронному вигляді.

Претензія пред`являється по кожному відправленню окремо, за винятком:

1) претензії про повернення переборів провізних платежів. Така претензія може пред`являтися по декільком відправленням;

2) випадків, коли по декільком відправленням складено один комерційний акт, у таких випадках претензія пред`являється на всі відправлення, зазначені в комерційному акті (§3).

Претензія по одному відправленню на суму, еквівалентну 23 швейцарським франкам і менше, не підлягає задоволенню. Якщо претензія пред`являється на більшу суму і вона визнається такою, що підлягає задоволенню в розмірі, еквівалентному 23 швейцарським франкам і менше, то ця сума відшкодування заявникові не виплачується (§4).

Претендент зобов`язаний обґрунтувати претензію у відповідності з Правилами перевезення вантажів (§5).

Якщо претензія оформлена з порушенням вимог §3 і §5 даної статті, вона повертається претенденту без розгляду в строк не пізніше 15 днів від дня її надходження перевізникові із вказівкою причини її повернення. У таких випадках перебіг строку давності, передбачений §3 статті 48 "Строки давності" не призупиняється. Якщо перевізник повертає претенденту претензію пізніше 15-деного строку, то перебіг строку давності зупиняється з наступного дня після закінчення цього строку до дня відправлення перевізником претенденту даної претензії. Повернення перевізником претенденту такої претензії не є її відхиленням і не дає претенденту права звернення з позовом у судові органи (§6).

Перевізник зобов`язаний в 180-денний строк від дня одержання претензії розглянути її, дати відповідь претенденту та при повному або частковому визнанні претензії сплатити претенденту належну суму (§7).

При частковому або повному відхиленні претензії перевізник повідомляє претенденту підстави відхилення претензії та одночасно повертає документи, прикладені до претензії (§8).

Відповідно до §1 статті 47 УМВС позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію перевізнику.

Право пред`явлення претензії та позову за перевищення строку доставки виникає від дня видачі вантажу одержувачу (§2 статті 47 УМВС).

Позов може бути пред`явлений:

1) якщо перевізник не дав відповідь на претензію у строк, встановлений на розгляд претензії;

2) якщо протягом терміну на розгляд претензії перевізник повідомив претендента про відхилення претензії повністю або частково.

Згідно зі статтею 48 УМВС позови до перевізника на підставі цієї Угоди про перевищення строку доставки вантажу пред`являються протягом 2 місяців.

Вказані в §1 цієї статті строки обчислюються з моменту виникнення права пред`явлення позову, встановленого в §2 статті 47 Угоди "Вимоги за договором перевезення. Підсудність" даної Угоди. День початку перебігу строку давності в строк не включається.

Пред`явлення претензії, оформленої у відповідності зі статтею 46 "Претензії" цієї Угоди, зупиняє перебіг терміну давності, передбаченого в §1 цієї статті.

Перебіг строку давності триває з того дня, коли перевізник повідомив претенденту про повне або часткове відхилення його претензії або з моменту закінчення строку, установленого в §7 статті 46 "Претензії" цієї Угоди, якщо претензія залишена перевізником без відповіді.

Повторне пред`явлення претензії з тих самих підстав не зупиняє перебіг строків давності, передбачених в §1 цієї статті.

Із наведених правових норм вбачається, що Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення передбачено обов`язкове досудове врегулювання шляхом звернення одержувача вантажу з претензією до перевізника, з вини якого порушено терміни доставки вантажу.

При цьому, статтею 46 УМВС встановлено порядок звернення з претензією, а також порядок її розгляду. Зокрема, в цій статті вказується на те, що повернення перевізником претенденту такої претензії не є її відхиленням і не дає претенденту права звернення з позовом у судові органи.

Крім того, в статті 48 УМВС передбачено, що позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії, а також позови до перевізника на підставі цієї Угоди пред`являються протягом 2 місяців.

Як вже зазначалось, позивач звернувся до відповідача із претензією від 08.01.2019 №11/08/03, в якій просив відповідача розглянути вказану претензію та перерахувати на рахунок позивача відшкодування за перевищення терміну доставки у вигляді неустойки в розмірі 17 845,40 грн.

Надсилання позивачем відповідачу вказаної претензії саме 08.01.2019 підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист.

Отже, позивач у встановлений строк звернувся до відповідача з претензією про сплату штрафу за прострочення доставки вантажу.

Як вказує відповідач, претензія від 08.01.2019 № 11/08/03 отримана, зареєстрована за єдиним унікальним вхідним № Ц-988/0/67-19 в системі документообігу відповідача (СКЕДО) та прийнята відповідачем розгляду 14.01.2019.

Таким чином, відповідач повинен був розглянути претензію по суті та надати відповідь у період з 14.01.2019 по 12.07.2019.

Тобто, на дату подання позивачем позовної заяви 27.06.2019 № 11/10/63, отримання її відповідачем - 05.07.2019 та відкриття провадження у справі № 910/8779/19 ухвалою від 10.07.2019 - строк на розгляд претензії від 08.01.2019 № 11/08/03 та подання відповідачем відповіді на неї не сплив.

Також слід зазначити, що у матеріали справи не містять доказів відхилення відповідачем претензії позивача від 08.01.2019 за № 11/08/03 до звернення останнього до господарського суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла обґрунтованого висновку про те, що позивачем не дотримано претензійного порядку звернення до відповідача, який визначений нормами Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, а тому звернення до суду з позовом про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу є передчасним, відповідно підстави для задоволення вимог, викладених у позовній заяві від 27.06.2019 за № 11/10/63, поданої 02.07.2019 до Господарського суду міста Києва, що підтверджується відміткою відділення поштового зв`язку, відсутні.

За вказаних обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" штрафу за недотримання терміну доставки вантажу в розмірі 17 845,40 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; (п. 1, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 277 ГПК України, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги "Акціонерного товариства "Українська залізниця" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 та прийняття нового рішення про відмову у позові.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладається на позивача у справі, в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2019 у справі № 910/8779/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (код 00191075, 86065, Донецька область, м. Авдіївка, Ясинувацький район, пр-т Індустріальний, 1) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код 40075815, 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5) 2 881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/8779/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 15.06.2020.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню відповідно до ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім