ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

09.06.2020м. ДніпроСправа № 904/3008/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Зайцева Олександра Івановича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором надання послуг з перевезення в розмірі 387 608,50 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Зайцев Олександр Іванович (надалі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" (надалі - Відповідач) заборгованості в розмірі 387 608,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг з перевезення від 01.03.2017 року № 75.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

05.05.2020 року від Позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах розміру заборгованості 387 608, 50 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку Відповідача, у зв`язку з можливістю відчужити вказані активи, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Згідно ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо). Саме лише посилання в заяві на можливе відчуження Відповідачем належних йому активів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020.

Суддя О.В. Ліпинський