ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2020 р. Справа№ 910/1566/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Попікової О.В.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд"

на рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2019 р. (повний текст складено 20.11.2019 р.)

у справі № 910/1566/19 (суддя - Гумега О.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд"

до:

1) товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "Санворд-Україна"

2) комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин"

3) Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - товариство з обмеженою відповідальністю "Санворд Київ"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання права власності, скасування державної реєстрації, визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" (далі - ТОВ "Транселектромонтажбуд") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "Санворд-Україна" (далі - ТОВ ІІ "Санворд-Україна"), комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин" (далі - КП "Київський інститут земельних відносин"), Головного управління Держгеокадастру у м. Києві з вимогами:

- визнати право власності на нерухоме майно - будівлю панельну збірну (літ. Ж), загальною площею 305,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (кадастровий номер :63:324:0230), що знаходиться за адресою: м . Київ, вул. Зрошувальна , 17, в Державному земельному кадастрі, здійснену 22.09.2017 р. державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві;

- визнати незаконними дії комунального підприємства "Київський інститут земельних відносин" щодо складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Києва в межах кварталу 63:324 обмеженого вул. Ремонтною та Зрошувальною у Дарницькому районі м. Києва, яка була затверджена директором Варламовим M.К. та заступником директора сертифікованим інженером - землевпорядником Тарнопольським Є.А.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що є власником нерухомого майна - майнового комплексу, загальною площею 3 654,80 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17, обліковий код земельної ділянки 63:324:0010, до складу якого включено також частини об`єкта нерухомого майна: гараж (літ. X), майстерня (літ. XII), трансформаторна підстанція КТН - 3007 (XIII) та будівля панельна збірна (літ. Ж 305,2 кв.м.) (далі - частина майнового комплексу).

Позивачу стало відомо, що товариством з обмеженою відповідальністю "Санворд Київ" було ініційовано інвентаризацію земельної ділянки за кадастровим номером :63:324:0230, подано клопотання на відведення земельної ділянки та укладення відповідного договору оренди щодо коригування нею. Натомість на земельній ділянці за кадастровим номером :63:324:0230, щодо якої третя особа-1 має намір укласти договір оренди, знаходяться складові частини майнового комплексу, що належать позивачу на праві приватної власності, і набуті ним за договором купівлі-продажу, а саме: Гараж (літ. X), Майстерня (літ. XII), Трансформаторна підстанція КТН - 3007 (XIII) та будівля панельна збірна (літ. Ж 305,2 кв.м.).

Позивач стверджував, що розроблена КП "Київський інститут земельних відносин" технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Києва в межах кварталу 63:324, обмеженого вул. Ремонтною та Зрошувальною у Дарницькому районі м. Києва (далі - технічна документація), не враховувала інтересів суміжних землекористувачів і містить неправдиві відомості, тож технічна документація порушує права позивача, як власника складових частин майнового комплексу, та як користувача земельною ділянкою, на якій розміщені дані об`єкти нерухомості.

22.09.2017 р. державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у м. Києві на підставі технічної документації внесено відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :63:324:0230, площею 0,7617 га, за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17 .

Позивач вважає, що включивши до технічної документації із землеустрою відомості про належність відповідачу-1 будівлі панельної збірної (літ. Ж 305,2 кв.м.), що перебуває на земельній ділянці, відповідач тим самим заперечив та не визнав наявність речових прав позивача на цей об`єкт.

У зв`язку з недотриманням ГУ Держгеокадастру у м. Києві (відповідачем-3) вимог законодавства при внесенні земельної ділянки з кадастровим номером :63:324:0230 до Державного земельного кадастру (не перевірено відповідність технічної документації вимогам законодавства), наявні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідач-1 позовних вимог не визнав і зазначив, що шляхом звернення до суду з вимогою щодо визнання права власності, як на самостійний об`єкт нерухомого майна, позивач намагається додатково, до вже існуючих складових частин майнового комплексу, незаконно ввести додаткову споруду, відносно якої невідомі підстави її набуття. Так само, вважав відповідач-1, шляхом здійснення 03.07.2018 р. повторної державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 462 від 26.03.2010 р., позивач намагається збільшити склад майнового комплексу, додатково включивши до його складу наступні об`єкти № 1 - хвіртка, № 2 - ворота, № 3 - огорожа, № І - навіс, № II - майстерня, № III - майстерня, № IV - вигрібна яма, № V - майстерня, № VI - майстерня, № VII - колодязь-пожежний резервуар, № VIII - гараж, № IX - гараж, № X - гараж, № XI - гараж, № XII - майстерня, № XIII - трансформаторна підстанція КТП - 3007, № XIV - навіс, № XV - гараж, № XVI - майстерня (далі - Об`єкти), чим збільшити площу земельної ділянки, на якій вони знаходяться і мати привід для оспорювання складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Києва в межах кварталу 63:324 обмеженого вул. Ремонтною та Зрошувальною у Дарницькому районі м. Києва.

За запереченнями відповідача-1, станом на час розробки технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 0,7617 га (кадастровий номер :63:324:0230) по вул. Зрошувальній, 17, позивач не був землекористувачем ні щодо земельної ділянки, площею 2,8339 га з обліковим кодом 63:324:010, так і щодо будь-якої іншої земельної ділянки, сформованої у встановленому законом порядку, що була б суміжною із земельною ділянкою відповідача-1. За твердженням відповідача-1, на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна № 462 від 26.03.2010 р. ЗАТ "Транселектромонтаж" не був належним землекористувачем земельної ділянки по вул. Зрошувальній, 17, у зв`язку з чим таке право не могло перейти і не перейшло до ТОВ "Транселектромонтажбуд".

Крім того, з моменту набуття позивачем права власності на майновий комплекс, загальною площею 3 654,80 кв.м., рішення про передачу в оренду земельної ділянки площею 2,8339 га Київською міською радою не приймалось, договір оренди не укладався, а позивач не здійснив жодних дій щодо виконання вимог закону відносно оформлення права користування земельною ділянкою, в межах якої розташоване нерухоме майно, та отримання в оренду сформованої земельної ділянки.

Відповідач-2 (КП "Київський інститут земельних відносин") згідно поданого відзиву на позовну заяву (а.с. 1-4 том 2) доводи позивача вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, з огляду на те, що при виконанні топографо-геодезичних робіт з інвентаризації земель, які виконувались КП "Київський інститут земельних відносин" у 2015-2016 роках, користувачі земельних ділянок були проінформовані про проведення робіт по інвентаризації земель та про необхідність надання копій установчих документів та документів щодо правового статусу майна листом Департаменту земельних ресурсів № 6 від 11.11.2015 р.

В кварталі 63:324, були лише два користувачі, в тому числі ТОВ ІІ "Санворд-Україна", що надали копії установчих документів та документів щодо правового статусу майна. При проведені кадастрової зйомки та при формуванні земельної ділянки 63:324:0230 враховувались відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо якого проводилась державна реєстрація права, а також лист-підтвердження ТОВ ІІ "Санворд-Україна" № 109 від 06.12.2016 р. про майнову належність на тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на вказаній земельній ділянці.

Відповідач-2 зазначив, що при узгодженні меж земельних ділянок були враховані інтереси всіх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності, які були зареєстровані в Державному земельному кадастрі на час приймання-передачі межових знаків на зберігання. Однак, у межах кварталу 63:324, обмеженого вул. Зрошувальна та вул. Ремонтна у Дарницькому районі м. Києва, на одну земельну ділянку (код 63:324:0010) за згодою землекористувача рішенням Київської міської ради № 610/4048 від 29.04.2010 р. припинено право користування ЗАТ "Транселектромонтаж" земельною ділянкою. На частину вищезгаданої земельної ділянки, власник придбаних будівель ТОВ ІІ "Санворд-Україна" надав правовстановлюючі документи на об`єкти нерухомого майна, що дало можливість сформувати земельну ділянку (код 63:324:0230).

Відповідач-3 проти задоволення позову заперечив і зазначив, що технічна документація, виготовлена КП "Київський інститут земельних відносин", замовником якої є Київська міська рада, була розглянута та погоджена висновком Головного управління Держгеокадастру у м. Києві № 19-26-0.31-1345/35-17 від 18.08.2017 р. та висновком Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 3222/0/12-4/19-17 від 21.04.2017 р. Вказані висновки про погодження технічної документації у судовому порядку не скасовані.

Оскільки документація із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Києва в межах кварталу 63:324, обмеженого вул. Ремонтною та Зрошувальною у Дарницькому районі м. Києва, відповідала вимогам чинного законодавства, а підстави, передбачені частиною 6 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", для відмови у здійсненні такої реєстрації були відсутніми, 22.09.2017 р. Державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у м. Києві в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 р. "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру", було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :63:324:0230. Державна реєстрація земельної ділянки, здійснена у межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України, і без порушення встановленої процедури, тож права чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві (відповідачем-3) не порушено. На думку відповідача-3, скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у м. Києві можливе виключно у спосіб та на підставах, визначених частиною 10 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 р., проте, жодної підстави, встановленої наведеними нормами, позивач не навів та не долучив до матеріалів даної справи доказів, які б підтверджували наявність підстав для скасування такої реєстрації. Відповідач-3 також звернув увагу, що на земельну ділянку з кадастровим номером :63:324:0230 у встановленому законодавством порядку 16.03.2018 р. зареєстровано право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав - 25267980.

Враховуючи, що в силу вимог статті 19 Конституції України та статей 9, 24, 26 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки та скасування такої реєстрації у Державному земельному кадастрі є дискреційними повноваженнями державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, оскільки останній сам приймає рішення щодо відповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, то, за доводами відповідача-3, суд не може перебирати на себе повноваження державного кадастрового реєстратора.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.11.2019 р. у справі № 910/1566/19 відмовлено у задоволенні позову.

Встановивши, що вимоги позову спрямовані на відновлення порушеного права позивача на складову частину об`єкта нерухомого майна, належного позивачу на праві власності, і одночасно на відновлення права позивача на користування земельною ділянкою, на якій розміщена така складова частина об`єкта нерухомості, суд першої інстанції дійшов до висновку, що будівля панельна збірна (літ. Ж) площею 305,2 кв.м., яка була передана в складі майнового комплексу на підставі наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації № 526-В від 10.08.2001 р. ЗАТ "Транселектромонтаж" та в подальшому придбана ТОВ "Транселектромонтажбуд" (позивачем) на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, не є тотожною майну, щодо якого позивачем фактично подано позов, що безпосередньо вбачається при порівнянні абрису земельної ділянки (а.с. 101 том 3; а.с. 65 том 5), наявного в матеріалах інвентаризаційної справи № 46896 на майновий комплекс загальною площею 3 654,8 кв.м. на земельній ділянці по вул. Зрошувальній, 17, копії якої надано КП "Київський інститут земельних відносин" на вимогу суду (а.с. 17-186 том 5), та схематичного плану земельної ділянки (а.с. 139 том 4), наявного у технічному паспорті на громадський (виробничий) будинок (приміщення) майновий комплекс по вул. Зрошувальній, 17, м. Київ, копію якого надано позивачем (а.с. 138-161 том 4). Крім того суд встановив, що позивач з моменту набуття прав на цілісний майновий комплекс не здійснив жодних дій щодо оформлення прав користування земельною ділянкою, і позивачем ця обставина не спростована.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2019 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 05.02.2020 р.

14.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

20.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

05.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду позивач надав додаткові пояснення щодо обставин викладених у відзивах відповідачів.

05.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 910/17777/19 за позовом ТОВ "Транселектромонтажбуд" до ТОВ "Санворд-Київ" про визнання відсутності права власності та скасування державної реєстрації права власності на майно.

Наведене клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено неможливості (зокрема, через наявність будь-яких перешкод) розгляду даної справи до вирішення справи № 910/17777/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 р. оголошено перерву до 11.03.2020 р.

12.02.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення.

11.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшли заперечення на письмові пояснення позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2020 р. оголошено перерву до 01.04.2020 р.

27.03.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.04.2020 р. справу знято з розгляду з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненою коронавірусом COVID-19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 р. призначено справу до розгляду на 06.05.2020 р.

22.04.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення.

05.05.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-3 надійшли додаткові пояснення до відзиву.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2020 р., у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Попікова О.В.

У судовому засіданні 06.05.2020 р. представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги. Відповідачі-1,3 просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Інші учасники справи не взяли участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Звертаючись з вимогою про визнання права власності на споруду панельну збірну (літ Ж), загальною площею 305,2 кв.м., що знаходиться за адресою м . Київ, вул. Зрошувальна, 17 , поєднаною з вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :63:324:0230, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна , 17 , в Державному земельному кадастрі, здійсненої 22.09.2017 р. державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, та визнання незаконними дій КП "Київський інститут земельних відносин" та скасування державної реєстрації щодо складання технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель м. Києва в межах кварталу 63:324, обмеженого вул. Ремонтною та Зрошувальною, позивач зазначав, що ці вимоги є поєднаними між собою однією підставою виникнення - технічною документацією землеустрою, в склад якої входять листи відповідача-1, які містять неправдиві відомості та оспорюють права власності позивача.

Утім, колегія суддів вважає, що позивач, використовуючи речово-правовий позов, намагається захистити своє право на користування земельною ділянкою, право на яке в нього виникло з моменту реєстрації права власності на нерухомість у спосіб визнання неправомірними дій КП "Київський інститут земельних відносин" та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :63:324:0230.

В силу частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача.

Згідно з частиною 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (частина 1 статті 188 Цивільного кодексу України).

З наведеного визначення випливає, що складна річ являє собою єдність самостійних речей, поєднаних однією метою використання.

Цілісний майновий комплекс, якщо такий є предметом договору купівлі-продажу, має режим складної речі, тож правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 188 Цивільного кодексу України).

26.03.2010 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" (покупець) та закритим акціонерним товариством "Транселектромонтаж" (продавець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маковецькою О.А. 26.03.2010 р. та зареєстрований в реєстрі за № 462, за умовами якого продавець продав, а покупець купив майновий комплекс, що складається з: головного корпусу та адміністративно-побутового приміщення (літ. А, Б) площею 2 222,8 кв.м., боксів ремонтних (літ. В) площею 489,5 кв.м., будівлі ремонтного цеху (літ. Г) площею 213,9 кв.м., будівлі матеріального складу (літ. Д) площею 303,1 кв.м., будівлі панельної збірної (літ. Ж) площею 305,2 кв.м., прохідної диспетчерської (літ. Л) площею 13,2 кв.м., напівпідземного складу ПММ, (літ. М) площею 107,1 кв.м., загальною площею 3 654,80 кв.м., що розташований за адресою м. Київ, вул. Зрошувальна, 17 (далі - об`єкт).

Згідно з п. 1.5 договору об`єкт належить продавцю на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс серія МК № 010004030, виданого Головним управлінням з питань майна 10.08.2001 р. на підставі наказу № 526-В від 10.08.2001 р. та реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 04.10.2001 р., про що записано в реєстрову книгу № 10з-32 за реєстровим № 715-з.

Пунктом 1.8 договору встановлено, що до покупця переходить право користування на земельну ділянку (кадастровий номер :63:324:010) площею 2,8339 га без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для продавця договором оренди земельної ділянки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. 14.06.2000 р. за реєстровим № 1910 та зареєстрованим Київським міським управлінням земельних ресурсів, про що зроблено запис від 28.07.2000 р. за № 63-6-00003 у книзі записів державної реєстрації договорів.

02.04.2010 р. Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було зареєстровано право власності на майновий комплекс загальною площею 3 654,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 17, за ТОВ "Транселектромонтажбуд" (позивачем), що підтверджується реєстраційним посвідченням № 017641 від 02.04.2010 р. (а.с. 19 том 1).

Таким чином, право оренди, яке належало продавцю складної речі, виникло у покупця з моменту державної реєстрації права власності на складну річ, а отже на всі її складові частини, вказані у договорі між покупцем та продавцем.

Повторна реєстрація права власності, яка відбулася 03.07.2018 р., на окремі споруди, у тому числі на некапітальні споруди сама по собі правового значення не має, тим більше, що така реєстрація заперечується частиною 4 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за змістом якої не підлягають державній реєстрації речові права окремо на тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни цільового призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі.

Оскільки можливість обрання речового права (титулу) на земельну ділянку, яка знаходиться у державній чи комунальній власності, належить власнику нерухомості, тож ініціатива в оформленні земельних правовідносин має виходити саме від нього. Така ініціатива реалізується власником нерухомості шляхом звернення до органів, які за законом мають право розпоряджатися землею.

Утім, як вірно встановив суд першої інстанції, з моменту набуття права власності на майновий комплекс, позивач не звертався до Київської міської ради із заявою про передачу йому в оренду земельною ділянки, і жодних дій щодо оформлення права користування землею, або оформлення іншого титулу на землю не вчиняв.

Крім цього, згідно з статтею 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки полягає у внесенні до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно статті 16 Закону України "Про державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Вказаний у наданому позивачем договорі купівлі-продажу від 26.03.2010 р. кадастровий номер земельної ділянки, на якій знаходиться нерухомість позивача, доказом, який ідентифікує земельну ділянку, бути не може, оскільки останній структурний елемент у кадастровому номері містить лише три цифри, тоді як він має бути чотиризначним номером і визначати земельну ділянку у межах кадастрового кварталу.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При відсутності у позивача правового титулу на земельну ділянку, яка до того ж не ідентифікована належним чином, позивач не має суб`єктивного інтересу у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених ним у позові, оскільки судове рішення покликане захищати права, чи охоронюваний законом інтерес, які порушені, або не визнаються на момент звернення особи до суду, а не ті, які вірогідно можуть виникнути у майбутньому.

За таких обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" та скасування рішення суду першої інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Транселектромонтажбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2019 р. у справі № 910/1566/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2019 р. у справі № 910/1566/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/1566/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.06.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді О.В. Попікова

О.І. Поляк