ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1525/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребна К.Ф.

при секретарі судового засідання Арзуманян В.А.

розглянувши справу №916/1525/19

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, 25, )

про стягнення 165 480грн.

Представники сторін:

від позивача - Остапов В.В., посвідчення № 4106/2,

від відповідача - Демінська К.В., ордер № 399288, дата видачі : 08.07.19;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр про стягнення штрафу в розмірі 165 480грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язань за договором від 03.05.2018р. за № 87-В-ІЛФ-18.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.06.2019р. провадження по справі №916/1525/19 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області 19.07.2019р. справу №916/1525/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінити судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

10.09.2019р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр надійшла зустрічна позовна заява (вх. №2756/19) до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії, відповідно до якої відповідач (позивач за зустрічним позовом) просить суд стягнути з останнього збитки у вигляді неотриманого прибутку та коштів на покриття адміністративних витрат будівельно-монтажних організацій в розмірі 72 069грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.09.2019р. строк підготовчого провадження був продовжений на тридцять днів в порядку ст. 177 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області 16.09.2019р. на підставі ч.6 ст. 180 ГПК України зустрічну позовну заяву вх. №1272/18 від 13.06.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр було повернуто заявнику.

23.09.2019р. до господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр на ухвалу від 16.09.19 по справі № 916/1525/19 за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр про стягнення 165 480грн..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.09.2019р. провадження по справі було зупинено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр на Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.09.2019р. у справі № 916/1525/19 залишено без задоволення, ухвалу суду від 16.09.2019р. без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2019р. провадження по справі №916/1525/19 було поновлено із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

02.12.2019 року до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробничо-будівельна фірма „Олександр надано клопотання (вх. ГСОО №2-5889/19) про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення у справі №916/2836/18 за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "Олександр" про стягнення 709 200 грн. збитків, понесених позивачем, у зв`язку із виконанням Договору про надання послуг з поточного ремонту №87-В-ІЛФ-18 від 03.05.2018 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області 09.12.2019р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр від 02.12.2019р. за вх. №2-5889/19 про зупинення провадження по справі було задовольно. Провадження у справі №916/1525/19 було зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі №916/2836/18.

Так з комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду судом встановлено, що Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.01.2020р. рішення суду від 15.10.2019р. по справі №916/2836/18 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2019р. провадження по справі №916/1525/19 було поновлено із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

05.03.2020р. до суду від позивача надійшли письмові пояснення та уточнення підстав позову, згідно яких позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за невиконані роботи в сумі 165 480грн. При цьому в якості уточнення підстав позову позивач зазначає, що відповідно до умов технічного завдання, роботи мали виконуватись на декількох об`єктах, зокрема окрім фасадних робіт, де було передбачено виконання робіт з використанням матеріалів Ceresit, роботи мали виконуватись і на інших об`єктах без використання зазначених матеріалів (п. 6-9 технічного завдання). Проте, відповідач таких робіт також не виконав, що стало підставою для стягнення штрафу.

Ухвалою господарського суду Одеської області 05.03.2020р. підготовче засідання було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні.

08.07.2019р. за вх. №13403/19 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, згідно якого останній позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими безпідставними в зв`язку з чим в задоволенні позову просить суд відмовити.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

03.05.2018р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської (нова назва Чорноморська) філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "Олександр" (Виконавець), було укладено договір №87-В-ІЛФ-18, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався на свій ризик, своїми засобами та силами, у встановлені договором строки надати послуги з поточного ремонту будівлі управління порту ІФ ДП "АМПУ" (інв.№5443) відповідно до технічного завдання, а Замовник зобов`язався прийняти належно надані послуги та оплатити їх на умовах договору.

У відповідності до п. 2.1. договору місцем надання послуг є: м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, будівля управління порту (інв.№5443), територія ІФ ДП "АМПУ".

Згідно пунктів 2.2. та 2.3. договору строком надання послуг є 130 календарних днів з дати укладання цього договору, згідно календарного графіку (Додаток 3), що є невід`ємною частиною договору.

Календарним графіком виконання робіт на поточному ремонті управління порту ІФ ДП «АМПУ» передбачено:

№ п/п Перелік робітСтрок надання Послуг
1.Ремонт південного фасаду (3-15 поверх) будівлі управління порту До 15 липня 2018 року
2.Зміна логотипу порту на фасадіДо 25 липня 2018року
3.Ремонт фасаду 2 поверху (південна, південно-східна частина) будівлі управління порту До 20 липня 2018року
4.Ремонт фасаду 1 поверху (південна, південно-східна частина) будівлі управління порту До 20 липня 2018року
5.Ремонт деформаційних швів фасаду (герметизація за технологією «теплий шов»)До 20 липня 2018року
6.Ремонт вхідного навісу на колонах прибудованого до будівлі управління портуДо 25 липня 2018 року
7.Ремонт (цоколь південної та південно-східної частини фасаду) будівлі управління портуДо 15 липня 2018року
8.Ремонт кабінету № 209 на 2-му поверсі будівлі До 15 серпня 2018 року
9.Заміна вітражних склопакетів будівлі управління порту на 1-му поверсіДо 15 серпня 2018 року

Згідно п.4.1. договору загальна вартість послуг за ним Договором визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №2, що є невід`ємною частиною Договору), виконаної згідно ДСГУ Б.Д 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" (зі змінами та доповненнями) та складає: 1 970 000 грн без ПДВ, крім того сума ПДВ 394 000 грн, всього ціна цього Договору 2 364 000 грн з ПДВ.

Ціна цього Договору включає всі витрати, пов`язані із наданням Послуг за цим Договором. Не передбачена Виконавцем вартість окремих витрат у складі Послуг Замовником не оплачується (не відшкодовується), а витрати на її надання вважаються врахованими у Договірній ціні (п.4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що за письмовим зверненням Виконавця Замовник має право здійснювати попередню оплату (аванс) Виконавцю у розмірі не більш 30% від Договірної ціни. Передплата в узгодженому Сторонами розмірі здійснюється на підставі оригіналу належним чином оформленого рахунку Виконавця.

Позивач вказує, що відповідач у відповідності до п.4.3. Договору направив позивачу лист від 03.05.2018 №139 та рахунок на оплату№2 від 03.05.2018 р на суму 709 200,00 грн. у якості авансу (аванс) на придбання будівельних матеріалів, що складає 30% від Договірної ціни.

Вказаний рахунок було сплачено Позивачем згідно платіжного доручення №1254 від 07.05.2018 р.

Згідно п. 4.5. договору встановлено, що здача Виконавцем результатів наданих послуг і прийом їх Замовником оформлюється Актами прийому виконаних послуг та оформлюється за приміркою формою № КБ-2в і Довідками вартості послуг за приміркою формою № КБ-3, які надаються Виконавцем Замовнику в строк (до 5-го числа місяця наступного за звітним).

Позивач вказує, що в порушення умов договору відповідач до виконання робіт в строки передбачені календарним графіком не приступив та не надав позивачу на виконання п.4.5 договору Акти та Довідки.

Пунктом 5.3.3. договору визначено право Замовника достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Виконавцем, повідомивши про це його у строк 10 календарних днів до запланованої дати розірвання Договору.

Листом від 02.07.2018р. за №697/15-06.3-10-2964 позивач направив на адресу відповідача попередження про ініціювання розірвання договору.

Листом від 12.07.2018р. №728/15-06.3-10-3082 позивач повідомив відповідача про розірвання договору від 03.05.2018р. в односторонньому порядку внаслідок порушення останнім зобов`язань за договором, оскільки станом на 12.07.2018р. підрядні роботи розпочаті так і не були.

Пунктом 4.9 договору встановлено, що у разі припинення дії договору Виконавець протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дати припинення зобов`язаний повернути попередню оплату з урахуванням вартості послуг, які були прийняті Замовником.

Листом від 26.07.2018р №797/15-06.3-10-3233 позивач повторно повідомив відповідача про розірвання Договору від 03.05.2018року №87-В-ІЛФ-18 в односторонньому порядку та вимагав протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання даного листа перерахувати на розрахунковий ДП «АМПУ» 709 200,00 грн. сплачених у якості авансу за договором №87-В-ІЛФ-18 від 03.05.2018.

Відповідно до п. 7.3 Договору у разі ненадання послуг або порушення строку надання послуг, Виконавець сплачує штраф у розмірі 7 відсотка від загальної вартості робіт визначених цим договором.

Позивач вказує, що в зв`язку з ненаданням відповідачем послуг передбачених Договором від 03.05.2018року №87-В-ІЛФ-18, останній відповідно до умов договору має сплатити штраф який дорівнює 7 відсотка від загальної вартості робіт визначених договором, що за розрахунком позивача складає 165 480грн.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини, Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії звернулось з відповідним позовом до суду, за захистом свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог чинного законодавства.

Виходячи з вищевказаних норм Цивільного кодексу України, суб`єкт господарювання має можливість укладати договори, визначати зміст або утримуватися від їх укладання на свій розсуд.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 03.05.2018р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської (нова назва Чорноморська) філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "Олександр" (Виконавець), було укладено договір №87-В-ІЛФ-18, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався на свій ризик, своїми засобами та силами, у встановлені договором строки надати послуги з поточного ремонту будівлі управління порту ІФ ДП "АМПУ" (інв.№5443) відповідно до технічного завдання, а Замовник зобов`язався прийняти належно надані послуги та оплатити їх на умовах договору. Місцем надання послуг є: м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, будівля управління порту (інв.№5443), територія ІФ ДП "АМПУ".

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно п.4.1. договору загальна вартість послуг за ним Договором визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №2, що є невід`ємною частиною Договору), виконаної згідно ДСГУ Б.Д 1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" (зі змінами та доповненнями) та складає: 1 970 000 грн без ПДВ, крім того сума ПДВ 394 000 грн, всього ціна цього Договору 2 364 000 грн з ПДВ.

Ціна цього Договору включає всі витрати, пов`язані із наданням Послуг за цим Договором. Не передбачена Виконавцем вартість окремих витрат у складі Послуг Замовником не оплачується (не відшкодовується), а витрати на її надання вважаються врахованими у Договірній ціні (п.4.2. договору).

Пунктом 4.3. договору сторони погодили, що за письмовим зверненням Виконавця Замовник має право здійснювати попередню оплату (аванс) Виконавцю у розмірі не більш 30% від Договірної ціни. Передплата в узгодженому Сторонами розмірі здійснюється на підставі оригіналу належним чином оформленого рахунку Виконавця.

Судом встановлено, що відповідач у відповідності до п.4.3. Договору направив позивачу лист від 03.05.2018 №139 та рахунок на оплату№2 від 03.05.2018 р на суму 709 200,00 грн. у якості авансу (аванс) на придбання будівельних матеріалів, що складає 30% від Договірної ціни. Вказаний рахунок було сплачено Позивачем згідно платіжного доручення №1254 від 07.05.2018 р.

Частиною 1 ст. 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно пунктів 2.2. та 2.3. договору строком надання послуг є 130 календарних днів з дати укладання цього договору, згідно календарного графіку (Додаток 3), що є невід`ємною частиною договору

Календарним графіком виконання робіт на поточному ремонті управління порту ІФ ДП «АМПУ» передбачено:

№ п/п Перелік робітСтрок надання Послуг
1.Ремонт південного фасаду (3-15 поверх) будівлі управління порту До 15 липня 2018 року
2.Зміна логотипу порту на фасадіДо 25 липня 2018року
3.Ремонт фасаду 2 поверху (південна, південно-східна частина) будівлі управління порту До 20 липня 2018року
4.Ремонт фасаду 1 поверху (південна, південно-східна частина) будівлі управління порту До 20 липня 2018року
5.Ремонт деформаційних швів фасаду (герметизація за технологією «теплий шов»)До 20 липня 2018року
6.Ремонт вхідного навісу на колонах прибудованого до будівлі управління портуДо 25 липня 2018 року
7.Ремонт (цоколь південної та південно-східної частини фасаду) будівлі управління портуДо 15 липня 2018року
8.Ремонт кабінету № 209 на 2-му поверсі будівлі До 15 серпня 2018 року
9.Заміна вітражних склопакетів будівлі управління порту на 1-му поверсіДо 15 серпня 2018 року

Статтями 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України визначено, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 4.5. договору встановлено, що здача Виконавцем результатів наданих послуг і прийом їх Замовником оформлюється Актами прийому виконаних послуг та оформлюється за приміркою формою № КБ-2в і Довідками вартості послуг за приміркою формою № КБ-3, які надаються Виконавцем Замовнику в строк (до 5-го числа місяця наступного за звітним).

Судом встановлено, відповідач в порушення умов договору №87-В-ІЛФ-18 від 03.05.2018р. до виконання робіт в строки передбачені календарним графіком не приступив та не надав позивачу на виконання п.4.5 договору Акти та Довідки.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч .2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності

Пунктом 6 ст. 231 Господарського Кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Так, положеннями договору, зокрема п. 7.3 Договору встановлено, що у разі ненадання послуг або порушення строку надання послуг, Виконавець сплачує штраф у розмірі 7 відсотка від загальної вартості робіт визначених цим договором.

Як встановлено судом та зазначалось вище, відповідач в порушення умов договору №87-В-ІЛФ-18 від 03.05.2018р. до виконання робіт в строки передбачені календарним графіком не приступив та не надав позивачу на виконання п.4.5 договору Акти та Довідки, в зв`язку з чим у позивача обґрунтовано виникло право нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр штрафу у розмірі 7 відсотка від загальної вартості робіт.

Так, враховуючи вищевикладене, суд перевіривши розрахунок позивача, щодо сплати відповідачем 165 480 штрафу у розмірі 7 (сім) відсотків від загальної вартості робіт (2 364 000грн. п.4.1 договору), вважає його вірним та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, заперечення відповідача до уваги судом не приймаються, з огляду на наступне.

Так, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає що по перше. позивачем не було призначено уповноважену особу для вирішення оперативних питань, та по друге здійснення заміна матеріалу, з якою не був згоден позивач та як наслідок неможливість розпочати роботи за договором, відбулось у відповідності до умов договору.

Відповідач звертає увагу суду, що у Технічному завданні до Договору зазначено технологію «CERESIT» або її еквівалент, тому, відповідач не вважав порушенням використання еквівалентної та більш якісної, з точки зору ефективності ремонтних робіт, технології «CAPAROL», яка систематично використовується відповідачем у своїй роботі. В жодному із розділів Договору не передбачено порядку узгодження заміни матеріалів та технологій, а лише вказано, що якість (якісні характеристики) матеріальних ресурсів, що використовуються при наданні послуг, має відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, відповідно до вимог цього Договору та законодавства України та підтверджуватись у встановленому законодавством України порядку із наданням оригіналів або належним чином засвідчених копій документів разом з Актами приймання послуг.

Тобто, в даному випадку, відповідач вважає безпідставними звинувачення позивача щодо того, що Відповідач навмисно порушуючи умови Договору відмовився виконувати роботи, передбачені Договором, а вважає позицію позивача щодо неможливості використання більш ефективної технології «CAPAROL» принциповим небажанням Відповідача отримати якісні та ефективні послуги саме від Відповідача.

Так щодо призначення уповноваженої особи суд зазичає, що листом від 12.06.2018р. за №632/15-06.3-10-2644, позивач повідомив відповідача що уповноваженою особою з якою відповідач може контактувати для вирішення оперативних питань є ОСОБА_1 С. М., що свідчить про факт виконання позивачем вимоги п. 5.2.4 Договору шляхом призначення відповідальної особи. При цьому суд зазначає, що умови договору не визначають, що призначення має відбуватись шляхом видання відповідного наказу по підприємству.

Крім того, суд зазначає, що ремонтні роботи приводились в адміністративній будівлі управління порту, а тому відповідач (в разі наявності у нього сумнівів щодо повноважень ОСОБА_2 ) в будь який момент мав звернутись до інших посадових осіб філії (начальник, головний інженер та інші) для вирішення питань.

Щодо позиції відповідача відносно того що здійснення заміна матеріалу, з якою не був згоден позивач та як наслідок неможливість розпочати роботи за договором, відбулось у відповідності до умов договору, суд зазначає наступне.

Так дійсно, розглядаючи справу, 916/2836/18 апеляційним інстанцією зазначено, що , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно правомірності дій відповідача щодо заміни матеріалів згідно з технічним завданням, яким було передбачено використання технології "Ceresit" або його еквіваленту, оскільки відповідачем було доведено, а позивачем не спростовано, що система "Сарагої" є аналогом системи "Ceresit" та відповідає умовам технічного завдання. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідач звертався до позивача з проханням узгодити заміну матеріалів, а також з проханням внести зміни до календарного графіку, натомість відповідного погодження Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "Олександр" отримано не було. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що доводи апелянта в частині невідповідності якості матеріалів, які можуть в подальшому на думку позивача, призвести до неякісного виконання підрядних робіт, не приймаються до уваги, оскільки не мають відношення до предмету спору та не можуть бути підставою для відмови від договору підряду в зв`язку з простроченням початку виконання підрядних робіт.

В той же, суд зазначає, що відповідно до технічного завдання, роботи мали виконуватись на декількох об`єктах, зокрема окрім фасадних робіт, де було передбачено виконання робіт з використанням матеріалів Ceresit, роботи мали виконуватись і на інших об`єктах без використання зазначених матеріалів, а саме: Ремонт вхідного навісу на колонах прибудованого до будівлі управління порту, Ремонт (цоколь південної та південно-східної частини фасаду) будівлі управління порту, Ремонт кабінету № 209 на 2-му поверсі будівлі, Заміна вітражних склопакетів будівлі управління порту на 1-му поверсі

Проте відповідач до виконання зазначених робіт також не приступив.

При цьому суд зазначає, що відповідач при наявності розбіжностей щодо погодження заміни матеріалів до їх узгодження, був не позбавлений права, приступити до виконання інші роботи, що на думку суду, свідчило б про здійснення ним усіх залежних від нього дій щодо виконання його обов`язків по договору.

Більш того суд зазначає, що навіть з урахування встановлення факту правомірності дій відповідача щодо заміни матеріалів, та як наслідок відсутності в діях відповідача вини щодо не виконання робіт на цих об`єктах, невиконання відповідачем інших робіт (6-9 технічного завдання) свідчить про порушення відповідачем умов договору, та з урахуванням положень п.7.3 договору яким передбачено нарахування штрафу разі ненадання послуг або порушення строку надання послуг, є підставою для стягнення штрафу.

Інші заперечення відповідача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України".

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, 25, ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-будівельна фірма Олександр (65045, м. Одеса, вул. Ковальська, 25, ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії (68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6, ) штраф в сумі 165 480 (сто шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят)грн. та судовий збір в сумі 2 482 (дві тисячі чотириста вісімдесят дві)грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.4 розділу Х ,,Прикінцеві положення чинного ГПК України строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на час дії карантину, введеного для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст складено 12 червня 2020 р.

Суддя К.Ф. Погребна