ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/1966/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Шпорт В.В.,

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека № 16» - не з`явився,

відповідача - Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Кондрашова А.О., в порядку самопредставництва (наказ від 22.01.2020 № 3-ОД, витяг з положення),

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека № 16»

на рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2019 (суддя Пономаренко Т.О.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 (колегія суддів: Хачатрян В.С. (головуючий), Ільїн О.В., Россолов В.В.)

зі справи № 922/1966/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека № 16» (далі - Товариство)

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення)

про визнання недійсним рішення.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

Товариство звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Відділення про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Відділення від 10.05.2018 № 53-р/к у справі № 3/20-74-16 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» (далі - Рішення АМК).

Позовна заява мотивована тим, що оспорюване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи та недоведені обставин, які мають значення для справи, і які визнано встановленими; висновки, викладені у Рішенні АМК, не відповідають обставинам справи.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2019 у справі № 922/1966/18, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю з посиланням на те, що Рішення АМК прийняте у межах наданих йому повноважень та з дотриманням приписів законодавства, а тому відсутні передбачені статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підстави для визнання Рішення АМК недійсним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Товариство, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, у грудні 2019 року подало касаційну скаргу, в якій просило суд касаційної інстанції рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Так, згідно з доводами Товариства, викладеними у касаційній скарзі:

- Рішення АМК прийняте за наслідками неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, відповідно, існують підстави для визнання його недійсним згідно з приписами статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- в діях Товариства відсутні всі ознаки правопорушення для притягнення його до відповідальності відповідно до статті 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»;

- Товариство у своїй господарській діяльності знак для товарів та послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» (мовою оригіналу) ніколи не використовувало;

- заявник (ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ») станом на 29.12.2015 законних підстав на використання знака для товарів та послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» (мовою оригіналу) не мало, оскільки строк дії ліцензійного договору від 01.09.2010 закінчився 31.08.2011, а тому назване Товариство не було уповноважене надавати дозволи на використання такого знака та звертатись до органу АМК з підстав його використання іншими суб`єктами господарювання;

- до суду не було надано документального підтвердження першості (пріоритету) фактичного використання знака для товарів та послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» (мовою оригіналу); є незрозумілим, що саме заявник (ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ») розміщує на фасадах своїх аптечних закладів, оскільки фото фасадів відсутні в матеріалах справи; судами не прийнято до уваги відсутність угод про продовження дії ліцензійного договору від 01.09.2010 на 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 роки та реальних наслідків його дії, зокрема, відсутність документально підтверджених фактів використання чи розміщення знаку заявником (ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ») в період який досліджувався в рішенні АМК;

- результати опитування, здійснені відповідачем, свідчать про відсутність змішування діяльності суб`єктів господарювання, які використовують позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН» та схожі на них;

- судами не виконано вимоги постанови Верховного Суду від 18.06.2019, згідно з якою справу № 922/1966/18 було направлено на новий розгляд, та не з`ясовано обставин використання ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» та Товариством спірного позначення і спосіб (способи) такого використання.

Доводи Відділення

Відділення подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про законність і обґрунтованість судових рішень попередніх інстанцій та просило рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно з ухвалою суду від 14.05.2020 розгляд касаційної скарги у справі відкладався до 11.06.2020.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що Рішенням АМК:

- визнано, що Товариство вчинило порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, просп. Московський, буд. 96; м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 3, м. Харків, просп. Перемоги, буд. 50 Б, та неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, вул. Соціалістична, буд. 68/1, м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6, без дозволу (згоди) ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», яке раніше почало використовувати схожий знак для товарів і послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» у своїй господарській діяльності, що може призвести до змішування діяльності Товариства з діяльністю ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ»;

- за вказане порушення на Товариство у відповідності до статті 21 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Під час дослідження матеріалів справи судами попередніх інстанцій встановлено, що:

- Рішення АМК прийняте за результатами розгляду заяви ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» від 12.04.2016 № 72 про порушення Товариством законодавства про захист від недобросовісної конкуренції;

- дії Товариства полягають у використанні позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, просп. Московський, буд. 96; м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 3, м. Харків, просп. Перемоги, буд. 50 Б, та неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, вул. Соціалістична, буд. 68/1, м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6, під час здійснення господарської діяльності без дозволу ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», яке раніше почало використовувати схоже позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН»;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» та Товариство є суб`єктами господарювання у розумінні абзацу дванадцятого статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Основним видом діяльності зазначених суб`єктів господарювання є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах;

- ринки роздрібної реалізації лікарських засобів є потенційними конкурентами;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» з 01.09.2010 використовує у своїй господарській діяльності позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» (мовою оригіналу) з використанням синього та жовтого кольорів, а саме: сині літери на тлі жовтого прямокутника;

- позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» зареєстроване як знак для товарів і послуг відповідно до свідоцтва України від 10.12.2009 № 115513;

- власниками свідоцтва України від 10.12.2009 № 115513 на знак для товарів і послуг (далі - Знак) є фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» має права у сфері захисту Знака у випадку неправомірного його використання;

- відповідно до ліцензійного договору від 01.09.2010 з правовласниками ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» отримало дозвіл (невиключну ліцензію) на використання знака для товарів і послуг відповідно до свідоцтва України від 10.12.2009 № 115513;

- на підставі ліцензійного договору від 01.09.2010 ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» має право вимагати поновлення порушених прав, що надані власникам знака законодавством. Порушенням прав вважається будь-яке посягання на права власників знака, передбачені законодавством, в тому числі вчинення без згоди власників знака дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, тощо;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» не надавало дозволу (згоди) Товариству на використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України від 10.12.2009 № 115513 та схожих з ним позначень;

- листом від 12.04.2016 № 72 ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» повідомило, що має 22 аптечні заклади у м. Харкові, на фасадах яких розміщено позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН»;

- за інформацією, наданою ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», у грудні 2015 року було виявлено факти незаконного використання Товариством позначень, схожих зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України від 10.12.2009 № 115513 настільки, що їх можна сплутати, а саме використання позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, просп. Московський, буд. 96; м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 3, м. Харків, просп. Перемоги, буд. 50 Б, та неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, вул. Соціалістична, буд. 68/1, м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» зазначило, що використання Товариством схожих позначень саме у використанні літер жовтого кольору на синьому тлі вводить в оману споживачів, у яких складається враження, що ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» здійснило ребрендинг у своїх аптечних закладах, тобто оновило назву та зовнішній вигляд аптечних закладів;

- листом від 02.08.2016 № 38.08 Товариство повідомило, що розміщує на фасадах своїх аптечних закладів позначення (вивіски) з такої дати:

Аптека № 1 «Старий лікар» (м. Харків, просп. Московський, буд. 96) - «АПТЕКА НИЗКИЕ ЦЕНЫ» з 21.09.2015;

Аптека № 6 «Старий лікар» (м. Харків, вул. Соціалістична, буд. 68/1) - «АПТЕКА НИЗКИЕ ЦЕНЫ» з 17.07.2015;

Аптека № 31 (м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6) - «АПТЕКА НИЗКІ ЦІНИ» з 16.10.2015;

Аптека № 175 (м. Харків, вул. Дерев`янка, буд. 7) - «АПТЕКА НИЗКІ ЦІНИ» з 18.07.2016;

Аптека № 239 (м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 3) - «АПТЕКА НИЗКИЕ ЦЕНЫ» з 19.08.2015;

Аптека № 356 (м. Харків, просп. Перемоги, буд. 50 Б) - «АПТЕКА НИЗКИЕ ЦЕНЫ» з 07.05.2016;

- втім, підтвердження щодо розміщення вказаних позначень Товариство не надало;

- ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» та Товариство здійснюють свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі лікарськими засобами в аптечних закладах в одному регіоні - у м. Харкові;

- згідно з наданим ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» висновком експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 25.03.2016 № 03 (ІВ), який складений Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, комбінований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 115513 «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» та позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів у м. Харкові за адресами: аптечний заклад № 31 по вул. Анрі Барбюса, буд. 6; аптечний заклад №6 по вул. Соціалістична, буд. 68/1; та позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН», нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів у м. Харкові за адресами: аптечний заклад № 239 по вул. Космонавтів, буд. 3; аптечний заклад № 356 по просп. Перемоги, буд. 50 Б; аптечний заклад № 1 по просп. Московський, буд. 96, схожі настільки, що їх можна сплутати;

- використання Товариством на фасадах своїх аптечних закладів позначень «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» (мовою оригіналу) та «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», схожих зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України від 10.12.2009 № 115513, яке використовується ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», може призвести до змішування діяльності Товариства з діяльністю ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ».

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Закон України «Про Антимонопольний комітет України»:

стаття 5:

- Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів;

частина перша статті 7:

- у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції тощо;

статі 1, 6, 12-1:

- Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Закон України «Про захист від недобросовісної конкуренції»:

стаття 1:

- недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності;

стаття 4:

- неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх, або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання;

стаття 27:

- процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Закон України «Про захист економічної конкуренції» :

стаття 41:

- доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення;

- ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів;

частина перша статті 59:

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Угода про співробітництво у сфері правової охорони й захисту інтелектуальної власності та створення Міждержавної ради з питань правової охорони й захисту інтелектуальної власності:

стаття третя:

- для цілей цієї Угоди «інтелектуальна власність» розуміється в значенні, зазначеному в статті 2 Конвенції, що засновує Всесвітню організацію інтелектуальної власності, від 14 липня 1967 року (зі змінами від 2 жовтня 1979 року).

Конвенція про заснування Всесвітньої організації інтелектуальної власності:

пункт (vііі) статті 2:

- «інтелектуальна власність» включає права, які відносяться до:

літературних, художніх і наукових творів; виконавчої діяльності артистів, звукозапису, радіо- та телевізійним передачам; винаходам у будь-якій галузі людської діяльності; науковим відкриттям; промисловим зразкам; товарним знакам, знакам обслуговування, фірмовим найменуванням та комерційним позначенням; захисту проти недобросовісної конкуренції, а також усім іншим правам, що є результатом інтелектуальної діяльності у промисловій, науковій, літературній або художній галузях.

Господарський кодекс України (далі - ГК України):

частини перша, друга статті 33 (в редакції від 20.09.2015):

- неправомірним використанням ділової репутації суб`єкта господарювання визнаються: неправомірне використання чужих позначень, рекламних матеріалів, упаковки; неправомірне використання товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу іншого виробника; порівняльна реклама;

- неправомірним є використання без дозволу уповноваженої на те особи чужого імені, комерційного найменування, торговельної марки, інших позначень, а також належних іншій особі рекламних матеріалів тощо, що може призвести до змішування з діяльністю іншого суб`єкта господарювання, який має пріоритет на їх використання;

частина друга статті 50:

- у разі, якщо чинним міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, встановлено інші правила щодо підприємництва, ніж ті, що передбачено законодавством України, застосовуються правила міжнародного договору. Правила міжнародних договорів України, чинних на момент прийняття Конституції України, застосовуються відповідно до Конституції України в порядку, визначеному цими міжнародними договорами;

частина перша статті 155:

- об`єктами прав інтелектуальної власності у сфері господарювання визнаються: винаходи та корисні моделі; промислові зразки; сорти рослин та породи тварин; торговельні марки (знаки для товарів і послуг); комерційне (фірмове) найменування; географічне зазначення; комерційна таємниця; комп`ютерні програми; інші об`єкти, передбачені законом;

частина друга статті 157:

- використанням торговельної марки у сфері господарювання визнається застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов`язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг.

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

частина перша статті 177:

- об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага;

частина перша статті 418:

- право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Господарський процесуальний кодекс України (далі -ГПК України):

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

стаття 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша);

стаття 79 (в редакції, чинній до 16.11.2019):

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

стаття 79 (в редакції, чинній після 16.11.2019):

- наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування;

- питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

стаття 86 (в редакції, чинній до 16.11.2019):

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

стаття 86 (в редакції, чинній після 16.11.2019):

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

- суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;

частина четверта статті 310:

- справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання стосовно наявності чи відсутності підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Рішенням АМК дії Товариства кваліфіковано за статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», а саме, визнано, що Товариство вчинило порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, просп. Московський, буд. 96; м. Харків, вул. Космонавтів, буд. 3, м. Харків, просп. Перемоги, буд. 50 Б, та неправомірного використання позначення «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН», що нанесене на зовнішні фасади аптечних закладів за адресами: м. Харків, вул. Соціалістична, буд. 68/1, м. Харків, вул. Анрі Барбюса, буд. 6, без дозволу (згоди) ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», яке раніше почало використовувати схожий знак для товарів і послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» у своїй господарській діяльності, що може призвести до змішування діяльності Товариства з діяльністю ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ».

З урахуванням приписів чинного законодавства, зокрема, частин першої та другої статті 33 ГК України, частини першої статті 155 ГК України, частини другої статті 50 ГК України, статті 3 Угоди про співробітництво у сфері правової охорони й захисту інтелектуальної власності та створення Міждержавної ради з питань правової охорони й захисту інтелектуальної власності, статті 2 Конвенції, що засновує Всесвітню організацію інтелектуальної власності, частини першої статті 177 ЦК України, частини першої статті 418 ЦК України, Верховний Суд зазначає, що комерційне позначення (інше позначення) є окремим об`єктом прав інтелектуальної власності нарівні із знаками для товарів та послуг та, відповідно, самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, який не можна в повному обсязі ототожнювати із позначенням, зареєстрованим як знак для товарів і послуг. Перебування позначення у цивільному обороті та правовідносини, з ним пов`язані можуть відрізнятися, зокрема, за суб`єктним складом, підставами виникнення і припинення прав та обов`язків, обсягом прав, правовим регулюванням, механізмами захисту тощо.

Стаття 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» передбачає , що неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Отже, вказані об`єкти прав інтелектуальної власності (торговельна марка та позначення) є окремими об`єктами захисту в конкурентних відносинах із власним обсягом прав та обов`язків учасників таких правовідносин.

Правове регулювання такої категорії як «позначення» та його захист здійснюється на підставі загальних положень, визначених главою 35 книги четвертої ЦК України.

Правове регулювання «торговельної марки (знака для товарів і послуг)» здійснюється, зокрема, з урахуванням положень глави 44 книги четвертої ЦК України, Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Здійснення Відділенням кваліфікації дій Товариства у сфері використання саме позначення, як окремого об`єкта прав інтелектуальної власності, зумовлює застосування законодавства, яке регулює правовідносини у відповідній сфері. Лише окремі норми законодавства у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг можуть бути застосовані за аналогією з певними обмеженнями та врахуванням специфіки використання незареєстрованих комерційних позначень.

Направляючи справу № 922/1966/18 на новий розгляд, Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 зазначив, зокрема, про те, що у новому розгляді справи судам необхідно перевірити повноту дослідження та обґрунтованість висновків Рішення АМК і з`ясувати: кому належить першість у використанні спірного позначення у господарській діяльності [безвідносно до того, чи було зареєстроване таке позначення як знак для товарів і послуг]; використання ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» та Товариством спірного позначення та спосіб (способи) такого використання.

Водночас, як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, судами перевірялась повнота дослідження та обґрунтованість висновків Рішення АМК щодо використання іншого об`єкта -торговельної марки (знака для товарів і послуг), права на який відповідно до Рішення АМК належать фізичним особам (включаючи, відповідно, і право дозволяти або забороняти використання позначення третім особам).

Також судами не було взято до уваги приписи частини другої статті 157 ГК України та статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якими визначено, що використанням торговельної марки у сфері господарювання визнається, зокрема: застосування її на товарах та при наданні послуг, для яких вона зареєстрована, на упаковці товарів, у рекламі, друкованих виданнях, на вивісках, під час показу експонатів на виставках і ярмарках, що проводяться в Україні, у проспектах, рахунках, на бланках та в іншій документації, пов`язаній з впровадженням зазначених товарів і послуг у господарський (комерційний) обіг. Судами не враховано й те, що ліцензійний договір відповідно до статті 1109 ЦК України, частини восьмої статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» за своєю правовою суттю є документом, який лише надає ліцензіату дозвіл на використання об`єкта інтелектуальної власності на умовах, визначених за взаємною згодою сторін (у тому числі, й щодо строків використання), а, отже, сам по собі, без доказів фактичного використання згідно зі статтею 157 ГК України, статтею 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», не може підтверджувати факт використання ліцензіатом у сфері господарювання як торговельної марки, так і іншого комерційного позначення (за аналогією права).

Зазначаючи про використання Товариством позначення без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання - ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ», який раніше почав використовувати схоже на нього позначення у своїй господарській діяльності, суди не з`ясували встановлення Відділенням обставин такого використання (використання якого саме позначення [позначень] фактично здійснювалося ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» і Товариством) та способи використання таких позначень, відповідно, не виконали вказівок, які містилися у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 зі справи № 922/1966/18, якою вказана справа передавалася на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу № 922/1966/18 на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 18.06.2019 зазначив також про те, що судам у новому розгляді справи необхідно з`ясувати, кому належить першість у використанні спірного позначення у господарській діяльності (безвідносно до того, чи було зареєстроване таке позначення як знак для товарів і послуг).

Проте, у розгляді справи судами не враховано встановлені у Рішенні АМК обставини, згідно з якими власниками свідоцтва України від 10.12.2009 № 115513 на спірне позначення зареєстроване як знак для товарів і послуг «АПТЕКА НИЗКИХ ЦЕН» є фізичні особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно, у вирішенні питання щодо першості використання спірного позначення у господарській діяльності, судам, насамперед, слід з`ясувати питання першості використання спірного позначення вказаними фізичними особами та юридичну можливість і підстави для існування подальшої «похідної» першості використання одного і того ж спірного позначення та збереження його розрізняльної здатності для індивідуалізації діяльності кожної з таких осіб.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає обґрунтованими аргументи скаржника щодо не здійснення судами попередніх інстанцій перевірки повноти дослідження та доведення Відділенням фактичного використання позначення - реалізації ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» своїх прав за ліцензійним договором від 01.09.2010, а також обставин і юридичних наслідків припинення дії такого договору.

Так, відмовляючи у задоволенні позову про визнання недійсним Рішення АМК, з посиланням на те, що Рішення АМК прийняте у межах наданих Відділенню повноважень та з дотриманням приписів законодавства, судами попередніх інстанцій залишено поза увагою та оцінкою посилання Товариства на те, що строк дії ліцензійного договору від 01.09.2010 закінчився 31.08.2011, що обумовлює відповідно припинення і всіх прав ліцензіата щодо торговельної марки (знака для товарів і послуг) як окремого об`єкта прав інтелектуальної власності.

При цьому Верховний Суд звертає увагу на те, що Відділення в оскаржуваному Рішенні дійшло наступних висновків: «Таким чином, ТОВ «АПТЕКА НИЗЬКИХ ЦІН ХАРКІВ» має права у сфері захисту Знака у випадку неправомірного його використання» (абзац 7 сторінки 3 Рішення АМК).

Отже, для правильного вирішення спору у справі судам необхідно однозначно встановити відповідність вказаного висновку Відділення дійсним обставинам справи, враховуючи те, що господарські суди у розгляді такої категорії справ мають лише перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України правових норм у розгляді антимонопольної справи, повноту з`ясування обставин, які мають значення для справи; доведення АМК обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; відповідність висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи. Водночас суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції та самостійно встановлювати, зокрема, обставини інкримінованого порушення.

В силу приписів частини першої статті 59 Закон України «Про захист економічної конкуренції» самостійною і достатньою підставою для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є невідповідність висновків, викладених у рішенні АМК обставинам справи.

З огляду на наведене Суд дійшов висновку про те, що у вирішенні даного спору суди попередніх інстанцій не дотрималися вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судові рішення зі справи підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи Товариства про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень знайшли своє підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку. Твердження Відділення, викладені у відзиві на касаційну скаргу, наявності таких порушень не спростовують.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства задовольнити частково, оскаржувані судові акти зі справи скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону.

Судові витрати

За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна районна аптека № 16» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Харківської області від 25.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.11.2019 зі справи № 922/1966/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова