УХВАЛА

м. Київ

10.06.2020Справа № 910/294/15-г
За скаргою Запорізького обласного центру Гідрометеорології на бездіяльність державного виконавця щодо виконання судового рішення у справі

За позовомЗапорізького обласного центру Гідрометеорології
До Приватного акціонерного товариства "Центр ділової авіації"
Простягнення 1 232,69 грн.

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

за участю секретаря судового засідання

Тарасюк І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Кошман О.П.

Від відповідача: не з`явився

Від ДВС: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Запорізький обласний центр Гідрометеорології звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Центр ділової авіації" про стягнення 1 232,69 грн., з яких: 1 151,83 грн. - заборгованості, 80,86 грн. - пені.

Рішенням від 02.02.2015р. Господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Центр ділової авіації" на користь Запорізького обласного центру з Гідрометеорології 1 151 (одну тисячу сто п`ятдесят одну) грн. 83 коп. - основного боргу, 79 (сімдесят дев`ять) грн. 82 коп. - пені та 1 825 (одну тисячу вісімсот двадцять п`ять) грн. 46 коп. судового збору.

14.02.2015р. на виконання вказаного рішення суду було видано наказ.

08.04.2020р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Запорізького обласного центру Гідрометеорології на бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування поданої скарги стягувач посилався на те, що останнім не було отримано від державного виконавця жодних документів виконавчого провадження. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що відповіді на адвокатський запит від 10.02.2020р. представника Запорізького обласного центру Гідрометеорології адвоката Кошман О.П. щодо стану виконання наказу від 14.02.2015р. Господарського суду міста Києва по справі №910/294/15-г, Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надано.

Ухвалою від 21.04.2020р. розгляд скарги було призначено на 29.04.2020р. Вказаною ухвалою зобов`язано Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві надати суду копії матеріалів виконавчого провадження № 58662057.

Представники сторін та державний виконавець у судове засідання 29.04.2020р. не з`явились. Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві витребувані документи надано не було.

Ухвалою від 29.04.2020р. розгляд скарги було відкладено на 26.05.2020р.

26.05.2019р. розгляду скарги було відкладено на 10.06.2020р.

У судовому засіданні 10.06.2020р. представником заявника було підтримано подану скаргу в повному обсязі.

Представник боржника та державний виконавець у судове засідання 10.06.2020р. не з`явились, проте, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

З огляду на те, що згідно ч.4 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника та державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд дійшов висновку, що не зважаючи на неявку учасників відповідача та державного виконавця, скарга Запорізького обласного центру Гідрометеорології може бути розглянута судом у судовому засіданні 10.06.2020р.

Розглянувши скаргу Запорізького обласного центру Гідрометеорології, суд дійшов висновку, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.18, ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20 липня 2004р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, судове рішення у справі №910/294/15-г, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Як свідчать представлені на виконання вимог ухвали від 21.04.2020р. Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) документи, 20.03.2019р. на підставі заяви №26-12/424 від 08.02.2019р. Запорізького обласного центру Гідрометеорології державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюком С.П. було відкрито виконавче провадження №58662057 з примусового виконання наказу від 14.02.2015р. Господарського суду міста Києва по справі №910/294/15-г.

Постановою від 20.03.2019р. державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюка С.П. накладено арешт на все майно, що належить боржнику.

20.03.2019р. державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюком С.П. було також винесено постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Постановою від 22.05.2019р. державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюка С.П. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Як вказувалось вище, в обґрунтування поданої скарги стягувач посилався на те, що останнім не було отримано від державного виконавця жодних документів виконавчого провадження. Вказаним учасником судового процесу наголошено, що відповіді на адвокатський запит від 10.02.2020р. представника Запорізького обласного центру Гідрометеорології адвоката Кошман О.П. щодо стану виконання наказу від 14.02.2015р. Господарського суду міста Києва по справі №910/294/15-г, Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надано. Вказані обставини на думку заявника свідчать про наявність підстав для зобов`язання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надіслати стягувачу не пізніше наступного дня з моменту прийняття ухвали суду копії: постанови про відкриття виконавчого провадження; постанови про накладення арешту на майно боржника; інформаційної довідки щодо реєстрації обтяження майна Боржника в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо реєстрації обтяжень на рухоме майно боржника; запитів до державних органів, що здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно та відповідей на такі запити; запиту та відповіді до органів державної фіскальної служби щодо відкритих у фінансових установах (в тому числі за межами України) рахунків боржникові; підтвердження направлення фінансовим установам, в яких відкрито рахунки боржникові, постанов про накладення арешту та платіжних вимог щодо списання коштів; копію акту виходу державного виконавця за місцем знаходження боржника та здійснення перевірки майнового стану; подання та докази направлення його до суду щодо обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України.

Наразі, суд зазначає, що за приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В свою чергу, обов`язки виконавця закріплено у ч.2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», до яких віднесено, у тому числі таке: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Проте, наразі, з наданих на виконання вимог ухвали суду матеріалів виконавчого провадження №58662057 не вбачається виконання державним виконавцем свого обов`язку з направлення документів виконавчого провадження, а саме копії постанов про відкриття виконавчого провадження, арешт майна боржника та його грошових коштів на адресу стягувача.

Судом вказувалось, що стягувачем обставини отримання вказаних вище документів заперечено.

При цьому, судом враховано наявні в матеріалах виконавчого провадження супровідні листи щодо направлення постанов державного виконавця на адресу сторін виконавчого провадження, проте, належних та допустимих доказів направлення (як то фіскальні чеки Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», поштові повідомлення, поштові реєстри, тощо) в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Отже, виходячи з приписів ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку щодо наявності підстав вважати бездіяльність державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Годованюка С.П. щодо ненаправлення стягувачу копій постанови від 20.03.2019р. про відкриття виконавчого провадження №58662057, постанови від 20.03.2019р. про арешт майна боржника, постанови від 22.05.2020р. про арешт коштів боржника неправомірною та зобов`язання направити копії вказаних документів виконавчого провадження на адресу стягувачу.

Щодо решти документів, перелік яких наведено позивачем у прохальній частині скарги, суд вважає вимоги заявника безпідставними, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку виконавця з їх направлення стягувачу.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підстави для направлення на адресу стягувача документів, які взагалі не містяться в матеріалах виконавчого провадження, як то акту виходу державного виконавця за місцем знаходження боржника та здійснення перевірки майнового стан, подання та докази направлення його до суду щодо обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України, взагалі відсутні.

Щодо вимог заявника про притягнення посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до відповідальності за ненадання відповіді на адвокатський запит, суд зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом (ч.ч.2, 3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, оцінка поведінки державного виконавця на предмет наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності здійснюється у порядку адміністративного судочинства, проте, ніяким чином не господарським судом у межах розгляду скарги на дії державного виконавця.

З огляду на наведене, вимог Запорізького обласного центру Гідрометеорології в частині притягнення посадових осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до відповідальності за ненадання відповіді на адвокатський запит підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Запорізького обласного центру Гідрометеорології на бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

2. Зобов`язати Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надіслати стягувачу копії постанови від 20.03.2019р. про відкриття виконавчого провадження №58662057, постанови від 20.03.2019р. про арешт майна боржника, постанови від 22.05.2020р. про арешт коштів боржника.

3. В задоволенні решти вимог Запорізького обласного центру Гідрометеорології відмовити.

4. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання. З урахуванням п.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вказаний строк продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст складено та підписано 10.06.2020р.

Суддя О.М. Спичак