УХВАЛА

м. Київ

10.06.2020Справа № 910/775/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців 17, )

до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )

4) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 )

5) ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 )

6) ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Євробанк» (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 35, )

про відшкодування шкоди в розмірі 56 251 029,98 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Палажченко О.О.

Від відповідачів-1 та 2: Таратун А.В.

Від відповідача-3: не з`явився

Від відповідача-4: не з`явився

Від відповідача-5: Гук О.О.

Від відповідача-6: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відшкодування шкоди за заподіяну ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та його кредиторам шкоду в розмірі 56 251 029,98 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.01.2020 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

04.02.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

При цьому, судом встановлено, що відповідачами у даній справі є фізичні особи, що не є підприємцями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2019 постановлено звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 , звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_3 , звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_4 , звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 , звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_10 , звернутися до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в місті Києві державної реєстрації із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_6 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче засідання призначено на 18.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 підготовче засідання призначено на 08.04.2020.

Ухвалою господарського суду від 30.03.2020 призначено підготовче засідання у даній справі на 06.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211. Зокрема, на виконання доручення Президента України та рішення Державної комісії з питань ТЕБ і НС Кабінет Міністрів України прийняв рішення щодо обмеження пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, та на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13 березня 2020 року № 11/0/2-20 «Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19», судові засідання Господарського суду міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., призначені на 06.05.2020, знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 підготовче засідання призначено на 03.06.2020.

02.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі.

03.06.2020 від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 03.06.2020 представник відповідача-5 просив залишити без розгляду клопотання про повернення позовної заяви, подане до суду 31.01.2020.

Суд, на місці ухвалив: залишити без розгляду дане клопотання, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 10.06.2020, розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення, відповідно до ст. 226 ГПК України.

Також, суд зауважує, що питання доцільності об`єднання вимог вже розглядалося судом при відкритті провадження у справі.

Розглянувши заяву позивача про зупинення провадження у справі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у редакції, чинній на момент звернення до суду, Фонд або уповноважена особа Фонду у разі недостатності майна банку звертається до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку. Фонд або уповноважена особа Фонду також має право заявити вимоги до небанківської фінансової установи, якою від фізичних осіб залучені як позики або вклади кошти, що згідно з цим Законом прирівнюються до вкладів. Кошти, стягнуті з пов`язаних із банком осіб як відшкодування шкоди, а також з небанківських фінансових установ, зазначених в абзаці першому цієї частини, включаються до ліквідаційної маси банку. У разі невиконання зазначених вимог Фонд звертається з такими вимогами до суду. Такі вимоги забезпечуються накладенням арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких вони заявлені, у порядку забезпечення позову.

Ліквідація неплатоспроможного банку не є підставою для закінчення судового розгляду на підставі поданого Фондом позову до пов`язаної з банком особи та не є підставою для звільнення від відповідальності пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду.

Позивач зазначає, що судова практика з розгляду даної категорії спорів, ініційованих Фондом у порядку частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", перебуває на етапі становлення та формування, що породжує ряд правових проблем (невизначеностей), пов`язаних з правильним та однаковим застосуванням норм матеріального та/або процесуального права у спірних правовідносинах.

В аналогічній справі №910/11027/18 (позов Фонду до пов`язаних осіб АБ "Укоопспілка" про стягнення завданої шкоди) колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 22.10.2019 передала справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду, зважаючи на наявність виключної правової проблеми, вирішення якої у цьому випадку є необхідним для забезпечення розвитку права, розумної передбачуваності судових рішень та формування єдиної правозастосовчої практики. Оскільки вирішення зазначених питань має важливе значення для розвитку судової практики, пов`язаної з економічним розвитком держави, банківського сектору економіки, а також добробутом громадян України, які постраждали через масове виведення банків з ринку, що відбувалося протягом останніх років.

На підставі наведеного, зважаючи на наявність у матеріалах даної справи заяви про застосування строків позовної давності, у зв`язку з існуванням виключної правової проблеми, пов`язаної з визначенням моменту початку перебігу позовної давності у спорах за позовами Фонду про відшкодування шкоди в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вирішення якої є предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №910/11027/18, керуючись статтями 42, 228 ГПК України, позивач просить суд зупинити провадження у справі № 910/775/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у подібних правовідносинах у іншій справі № 910/11027/18.

Передаючи справу №910/11027/18 разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини п`ятої статті 302 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вказала на наявність виключної правової проблеми, вирішення якої у цьому випадку є необхідним для забезпечення розвитку права, розумної передбачуваності судових рішень та відповідно формування єдиної правозастосовчої практики. Згідно з висновком суду виключну правову проблему становить питання щодо визначення моменту, з якого починається перебіг позовної давності у спорах за позовами Фонду про стягнення шкоди в порядку частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: з моменту виявлення операції та осіб, що заподіяли шкоду, і встановлення її розміру, чи з моменту завершення ліквідаційної процедури банку та складання ліквідаційного балансу. Касаційний суд також зазначив, що Фондом заявлено 12 таких позовів і на сьогодні у судах попередніх інстанцій триває розгляд спорів у подібних правовідносинах у справах: №910/9251/18, №910/11221/18, №910/12803/18, №910/10888/18, №910/12208/18, №922/2860/18, №910/14974/18, №910/15260/18, №922/3357/18, №910/7338/19, №910/7186/19.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду наголосив на тому, що на сьогодні судова практика з питань застосування цієї норми лише формується, оскільки в справі №910/11027/18 суди дійшли висновку про передчасність завдання шкоди банку, в зв`язку з не завершенням процедури ліквідації банку, а у справі №910/12803/18 у подібних правовідносинах Господарський суд міста Києва дійшов протилежних висновків, а саме, встановивши наявність підстав для задоволення позову на підставі частини п`ятої статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виходив з пропуску Фондом позовної давності, тому передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду сприятиме становленню єдиної судової практики.

Як вбачається з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 910/11027/18, Велика Палата Верховного Суду визнала за необхідне прийняти вказану справу до розгляду, оскільки вирішення цих питань має важливе значення для розвитку судової практики, пов`язаної з економічним розвитком держави, банківського сектору економіки, а також добробутом громадян України, які постраждали через масове виведення банків з ринку, що відбувалося протягом останніх років.

Відповідно до положень ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом із тим, згідно з приписами п.3 ч.1 ст.237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Пунктом 7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з приписами ч.2 ст.315 Господарського процесуального кодексу України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Крім того, саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як позивач, є ініціатором даного судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, за захистом яких він і звернувся до господарського суду, і саме позивач, розпоряджаючись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, є ініціатором зупинення провадження у даній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частинами 1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства належить диспозитивність.

Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Таким чином, за вказаних обставин, зупинення провадження у даній справі сприятиме виконанню завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, пов`язаного з відшкодуванням шкоди, завданої юридичній особі її посадовою особою, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Зважаючи на викладене і ту обставину, що правовідносини у даній справі №910/775/20 є подібними правовідносинам у справі №910/11027/18, суд приходить до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №910/775/20 до закінчення перегляду судового рішення у справі №910/11027/18 Великою Палатою Верховного Суду, з метою з`ясування правової позиції Великої Палати та забезпечення однакового правозастосування у спірних відносинах при вирішенні питання щодо визначення моменту, з якого починається перебіг позовної давності у спорах за позовами Фонду про стягнення шкоди в порядку частини 5 статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Керуючись статтями 234, 226, 227, 228, 229 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зупинення провадження у справі.

2. Зупинити провадження у справі №910/775/20 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2018 та постанови Північного апеляційного Господарського суду від 13.05.2019 у справі № 910/11027/18.

3. Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.

4. Зобов`язати сторін надати господарському суду відповідне клопотання про поновлення провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення та докази в його обґрунтування.

Дата підписання ухвали 11.06.2020

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст.256 ГПК.

Суддя І.О. Андреїшина