РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.05.2020Справа № 910/2221/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЦ ЛЕГО»

про стягнення 1226521,03 грн.,

Представники:

від позивача Ряба В.В. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЦ ЛЕГО» про стягнення 1226521,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору оренди нерухомого майна № 185-00/2/160516 від 16.05.2016.

Суд своєю ухвалою від 19.02.2020 відкрив провадження у справі № 910/2221/20, постановив здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 23.03.2020.

У зв`язку з карантинними заходами, призначене на 23.03.2020 судове засідання не відбулося.

Суд призначив підготовче засідання на 04.05.2020.

Відповідач в судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив.

Суд закрив підготовче провадження, призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 25.05.2020.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.05.2016 публічне акціонерне товариство «Державний експертно-імпортний банк України» (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «ПЦ ЛЕГО» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна банку № 185-00/2/160516 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених договором оренди, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 249 кв.м, а саме: нежилі фасадні приміщення на першому поверсі з № 2 по № 14, № 16 групи приміщень № І, площею 229,2 кв.м та приміщення № II, площею 19,8 кв.м. на першому поверсі нежилого будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Мала Житомирська, 3 (надалі за текстом - будівля), зі всіма внутрішніми системами та комунікаціями, що існують на час укладення договору оренди (надалі за текстом - орендоване майно).

Згідно з п. 2.1 Договору орендоване майно надається орендарю для використання за його цільовим призначенням.

01.06.2016 орендодавець та орендар підписали акт приймання - передачі орендованого майна від орендодавця до орендаря.

01.10.2016 орендодавець та орендар уклали додатковий договір б/н до Договору.

Пунктом 3.2 Договору (в редакції додаткового договору) передбачено, що орендоване майно передається орендарю у строкове платне користування до 14.05.2019.

Орендар, в останній день строку оренди/строку дії цього договору, повертає, а орендодавець приймає орендоване майно за актом приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця, що складається сторонами у формі, викладеній в додатку №3 до Договору (п. 3.3. Договору).

Орендоване майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання акту приймання-передачі орендованого майна від орендаря до орендодавця уповноваженими представниками орендодавця та орендаря, та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (п. 3.4 Договору).

Згідно з п. 6.5 Договору орендар зобов`язався по закінченню строку оренди, припинення або довгострокового розірвання договору повернути орендодавцеві орендоване майно в порядку, обумовленому у договорі, у стані не гіршому, ніж той, в якому орендоване майно було одержано орендарем, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або знищення (повного або часткового) орендованого майна з вини орендаря.

Відповідач не повернув об`єкт оренди.

Відповідно до п. 13.1 Договору оренди, в частині сплати орендної плати, індексації орендної плати, компенсації орендодавцю вартості комунальних послуг та інших витрат орендодавця, передбачених договором оренди, сплата неустойки (штрафів/пені) за порушення умов договору, зобов`язань компенсації спричинених збитків, договір діє до повного та належного виконання сторонами зобов`язань за договором.

У пункті 4.1 Договору сторони врегулювали, що розмір орендної плати за 1 календарний місяць користування 1 кв.м. орендованого майна становить:

- за період з 16.05.2016 по 15.05.2017 - 321,28514 грн. Загальний розмір орендної плати за один календарний місяць користування орендованим майном за період з 16.05.2016 по 15.05.2017 становить 80000,00 грн.;

- за період з 16.05.2017 по 15.05.2018 - 369,477912 грн. Загальний розмір орендної за один календарний місяць користування орендованим майном за період з 16.05.2017 по 15.05.2018 становить - 92000,00 грн.;

- за період з 16.05.2018 по 14.05.2019 - 425,70281 грн. Загальний розмір орендної плати за один календарний місяць користування Орендованим майном за період з 16.05.2018 по 14.05.2019 становить - 106000,00 грн.

Згідно з пунктом 4.3 Договору орендна плата підлягає щомісячній індексації. Розмір індексації орендної плати за поточний місяць користування орендарем орендованим майном, визначається як різниця між орендною платою, скоригованою на індекс інфляції (застосовується оприлюднений Державною службою статистики України індекс інфляції за місяць, що передує поточному місяцю користування орендарем орендованим майном) та орендною платою.

Пунктом 4.6 Договору оренди визначено, що нарахування орендної плати здійснюється за весь час фактичного користування орендованим майном.

Відповідно до п. 6.2 Договору орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором оренди в тому числі здійснювати компенсацію орендодавцю вартості комунальних послуг та інших витрат відповідно до умов договору.

Компенсація вартості комунальних послуг, що безпосередньо пов`язані із орендованим майном здійснюється орендарем орендодавцю щомісячно у сумі фактичних витрат орендодавця, що розраховуються орендодавцем за діючими на дату отримання послуг цінами та тарифами, збільшеними на суму ПДВ. Розрахунок вартості комунальних послуг здійснюється орендодавцем відповідно до показників лічильників орендованого майна, а у разі відсутності окремого (их) лічильників (ів) для орендованого майна - відповідно до показників загального (их) лічильника (ів) будівлі, пропорційно займаної площі орендованого майна до площі усієї будівлі.

У зв`язку із невиконанням відповідачем своїх обов`язків за період з 01.06.2018 по 14.05.2019 у нього перед позивачем виник борг у розмірі 1226521,03 грн. (1133250,96 грн. - борг з оренди, 9170,70 грн. - борг з оплати індексації орендної плати та 84099,37 грн. - борг з компенсації вартості комунальних послуг).

Після звернення позивача з цим позовом до суду, відповідач не сплатив 1226521,03 грн. боргу.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем з оренди на суму 1226521,03 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПЦ ЛЕГО».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПЦ ЛЕГО» (вул. М. Бойчука, 13, м. Київ, 01103, код 40370215) на користь акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03150, код 00032,03 грн. боргу, 18397,82 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 12.06.2020.

Суддя С. А. Ковтун