ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.06.2020 Справа № 917/944/20

м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши матеріали

за позовною заявою Дочірнього підприємства «Завод залізобетонних виробів» Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроенергобудпром», вул. Героїв Чорнобиля, 29, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтердніпро», вул. В.Бойка, 26, кв. 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном,

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ГПК України щодо подання позовних заяв, викладених в п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, а саме:

- в позовній заяві відсутнє посилання на докази, які б свідчили про наявність правових підстав для збереження піску, який був предметом договору купівлі-продажу № 01/12/16/Г від 01.12.2016, на певній земельній ділянці, яка має визначені межі (угода з власником або користувачем такої ділянки) станом на момент укладення та виконання зазначеного договору купівлі-продажу;

- відсутнє посилання на докази, які б свідчили про те, що огорожа та ворота, щодо демонтажу яких подано позов, встановлені саме відповідачем, а не іншими особами;

- відсутнє посилання на докази, які б свідчили про те, що належний позивачу на праві власності пісок дійсно знаходиться на земельній ділянці, яка є суміжною з земельною ділянкою, яка орендується відповідачем; не зазначені правові підстави для користування позивачем такою суміжною ділянкою з метою збереження на ній піску;

- відсутнє посилання на докази, які б свідчили про вчинення відповідачем перешкод у користуванні та розпорядженні належним позивачу майном.

Згідно частини 1 статті 174 ГПК України, вказане є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України (в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Одночасно звертається увага, що в разі відсутності наміру усувати недоліки позовної заяви, встановлені судом, позивач має право подати заяву про її відкликання (п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, п. 4 розділу Х Прикінцевих положень ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Усунути недоліки позовної заяви шляхом подання доповнень до позовної заяви та доказів їх направлення на адресу відповідача.

Встановити строк для усунення недоліків не пізніше 10 днів з дня закінчення дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (ст.ст.235, 255 ГПК України).

Суддя І.І. Пушко