ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. Справа № 910/11888/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 (повний текст рішення складено 19.12.2019)

у справі №910/11888/19 (суддя Щербаков С.О)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ"

до Міністерства оборони України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стороні позивача Акціонерне товариство "РВС Банк"

про внесення змін до договору

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

- ТОВ "ПРОМ.СТАНДАРТ": повідомлений належним чином, але не з`явився;

- Міністерства оборони України: Кривошея Д.А. - представник за випискою з ЄДРПОУ;

- АТ "РВС Банк": повідомлений належним чином, але не з`явився;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" (далі - позивач/ТОВ «Пром.Стандрат»/скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач/МОУ) про внесення змін в договір № 286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019, укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт", шляхом викладення пункту 1.2. договору в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви б/н б/д.

В обґрунтування підстав позову, позивач посилається на те, що згідно з укладеним між позивачем та відповідачем договором, позивач взяв на себе зобов`язання з поставки відповідачу визначеного умовами договору товару (сумок): до 02.05.2019 - в кількості 2 500 штук, до 01.07.2019 - в кількості 7 500 штук, до 29.09.2019 - в кількості 10 000. Проте, у зв`язку з істотною зміною обставин, про які зазначено у висновку Київської торгово-промислової палати від 24.07.2019 №1703-4/336 і які відповідно до п. 4 ч. 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" є підставою для продовження строку виконання зобов`язань щодо поставки товару та внесення відповідних змін до договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у даній справі у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у позові, місцевий господарський суд виходив із того, що, по-перше, позивачем не доведено наявності чотирьох підстав, які передбачені у статті 652 ЦК України, для внесення змін до договору; по-друге, доданий позивачем висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019 в розумінні статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», не є підставою для внесення змін до договору, до того ж, вказаний висновок виданий після закінчення строку поставки першої партії товару (до 02.05.2019) та другої (01.07.2019); по-третє, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а тому не постачання Компанією «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (Italy, Lambrugo (Como) необхідної продукції для виготовлення позивачем сумок для відповідача, також не є підставою для внесення змін у договір, укладений між позивачем та відповідачем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Позивач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подав до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування підстав апеляційної скарги, скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач стверджує, що: - суд першої інстанції не врахував що ч. 1 статті 652 ЦК України передбачено право сторін вносити зміни у договір за наявності документально підтверджених об`єктивних обставин, в даному випадку це висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019; - суд першої інстанції не врахував, що позивач, після отримання 18.05.2019 листа від Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (Italy, Lambrugo (Como), в якому остання повідомила позивача про неможливість поставки запрошеної позивачем кількості тканини, звернувся до Приватного виробничо-торгівельного підприємства «Акрополіс» з проханням повідомити про можливість постачання необхідної тканини, тобто, вчиняв дії щоб уникнути порушень договору, укладеного з відповідачем, що свідчить про відсутність вини позивача у порушенні умов договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2020 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/11888/19; розгляд справи №910/11888/19 призначено на 24.02.2020.

У зв`язку з нез`явленням представників позивача та третьої особи у справі у судове засідання 24.02.2020, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 розгляд справи було відкладено на 16.03.2020.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника третьої особи у справі, а також з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 та листа Ради суддів України №9рс-186/20 від 19.03.2020, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 розгляд справи було відкладено на 30.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 учасників справи №910/11888/19 було повідомлено про те, що розгляд справи 30.03.2020 не відбудеться, у зв`язку із запровадженням на всій території України карантину згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями; розгляд справи призначено на 06.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 учасників справи №910/11888/19 було повідомлено про те, що розгляд справи 30.03.2020 не відбудеться, у зв`язку із запровадженням на всій території України карантину згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями; розгляд справи призначено на 06.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 учасників справи №910/11888/19 було повідомлено про те, що розгляд справи 06.04.2020 не відбудеться, у зв`язку із продовженням на всій території України карантину згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями до 24.04.2020; розгляд справи призначено на 27.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 розгляд справи №910/11888/19 було відкладено у зв`язку з продовженням на всій території України карантину до 11.05.2020 згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» №211 від 11.03.2020 із змінами та доповненнями; розгляд справи призначено на 20.05.2020.

У судове засідання 20.05.2020 представники сторін та третьої особи у справі не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 розгляд справи відкладено на 01.06.2020.

01.06.2020 від позивача (скаржника) у даній справі надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із заміною представника сторони. Враховуючи подане клопотання, неявку представників сторін у судове засідання, розгляд справи було відкладено на 10.06.2020.

10.06.2020 у судове засідання не з`явились представники позивача та третьої особи у справі, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 (№614 - позивачу у справі, №630 - третій особі у справі), про причини неявки суд не повідомили, жодних клопотань про відкладення не подали, а тому, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності вказаних представників.

Позиції учасників справи.

14.02.2020 від АТ «РВС Банк» (третя особа у справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача) надійшли пояснення, в яких товариство просить скасувати оскаржуване у даній справі рішення, внести зміни до договору №286/3/19/46 про поставку для державних потреб від 04.03.2019.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

04.03.2019 між Міністерством оборони України (за договором замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" (за договором - постачальник) укладено договір №286/3/19/46 про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України), предметом якого є: «Постачальник зобов`язується у 2019 році поставити замовнику сумки (18920000-4) (Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 та вид 3 (Лот 1. Сумка (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14 (далі - товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі».

Відповідно до п. 1.2. договору, номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги, згідно з якими виготовляється товар, строки (терміни) виконання договору, визначаються у специфікації: найменування товару: Сумки (18920000-4) Сумка транспортна індивідуальна, тип 2, у маскувальному малюнку ММ-14; нормативні документи: ТУ 15.1-119-16, повідомлення про зміни № 2 та відповідність зразку-еталону; строки (терміни) постачання: 1) 60 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 02.05.2019 (включно) - 2500 шт., ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн.; 2) 120 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 01.07.2019 (включно) - 7500 шт., ціна (без ПДВ) - 5587500,00 грн.; 3) 210 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.09.2019 (включно) - 10000 шт., ціна (без ПДВ) - 7450000,00 грн.; 4) 240 календарних днів з дати укладення договору (в термін до 29.10.2019 (включно) - 2500 шт., ціна (без ПДВ) - 1862500,00 грн. Ціна товару з ПДВ складає - 20115000,00 грн. ДСТУ та ГОСТи застосовуються в частині, якій не суперечать Технічним умовам або Технічним специфікаціям або технічним описам на виріб (товар), що затверджені встановленим порядком.

Пунктом 3.1. договору також встановлено, що ціна цього договору становить: 20115000,00 грн. у тому числі ПДВ 3352500,00 грн. (за загальним фондом).

Згідно з п. 6.3. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару у кількості, якість якого відповідає умовам, установленим розділом ІІ договору; нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

Датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару (п. 5.3. договору).

Згідно з умовами п. 8.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3. договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання. Після закінчення терміну дії договору, звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння.

Згідно з п. 11.1. договору, постачальник забезпечив виконання своїх зобов`язань за договором у розмірі 5% від суми договору (банківська гарантія від 22.02.2019 №974-19 Г видана АТ «РВС Банк» на суму 1005750,00 грн.).

15.07.2019 позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати для засвідчення виникнення обставин непереборної сили, які впливають на виконання товариством зобов`язань по договору №286/3/19/46 від 04.03.2019.

24.07.2019 Київська торгово-промислова палата №1703-4/336 надала висновок, в якому зазначено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" з метою належного виконання своїх зобов`язань з дотриманням вимог щодо якості товару, свого часу, як покупцем, було укладено контракт від 04.02.2019 №365/4/2019 з Компанією «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» (Italy, Lambrugo (Como), відповідно до якого Компанія, як продавець зобов`язалася виготовити та передати у власність покупця товар, а ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язалося оплатити та прийняти товар. На виконання умов договору №286/3/19/46 від 04.03.2019 ТОВ "Пром.Стандарт" замовило у Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» тканину «Кордура» 100% РА щільністю 300 г/м.кв. у маскувальному малюнку ММ-14 (український камуфляж) у кількості 15000 м.кв. Листом від 30.01.2019 Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» повідомила про можливість виготовлення та постачання тканини «Кордура» у кількості 15000 м.кв. з орієнтовним терміном її постачання 75 днів від дати підписання контракту та специфікації. Оскільки специфікація до контракту була укладена сторонами 04.03.2019, строком поставки тканини Кордура 100% РА 300 г/м/кв. є дата 17.05.2019. Проте, листом від 18.05.2019 Компанія «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» повідомила про те, що не має можливості поставити запрошену кількість тканини надрукованої камуфляжем до кінця травня, тому термін постачання буде продовжений до початку серпня. Крім того, у висновку Київської торгово-промислової палати зазначено, що, як повідомляє ТОВ "Пром.Стандарт" виготовлення тканини, яка б відповідала вимогам за якісними показниками та пошук нового постачальника потребують великих витрат часу та внесення змін до технологічного процесу виготовлення товару, що може призвести до погіршення його якості. Отже, вищевказані обставини істотно вплинули на можливість виконання ТОВ "Пром.Стандарт" зобов`язань з поставки товару за договором №286/3/19/46 від 04.03.2019 та підприємство не має можливості усунути наслідки такої істотної зміни обставин при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися. У зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі статтею 652 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 04.03.2019 №286/3/19/46 в частині строків постачання товару.

29.07.2019 листом №236 позивач звернувся до Департаменту державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, в якому просив перенести термін постачання сумок транспортних індивідуальних у кількості 7500 шт. із терміном постачання до 01.07.2019 за договором №286/3/19/46 від 04.03.2019, укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром.Стандарт" у зв`язку з настанням істотної зміни обставин на 75 календарних днів, на підтвердження чого було надано висновок Київської торгово-промислової палати №1703-4/336 від 24.07.2019.

Листом від 05.08.2019 №286/6/5054 Департамент державних закупівель на постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України надав відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому зазначив, що перенесення термінів постачання за наданими документами ТОВ "Пром.Стандарт", а саме: висновок про істотну зміну обставин Київської торгово-промислової палати № 1703-4/336 від 24.07.2019 не відповідає вимогам пункту 8.2. та 8.3. договору та статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», у зв`язку з чим повідомив, що для розгляду питання стосовно перенесення терміну постачання за договором через обставини непереборної сили необхідно надати Департаменту документи, які відповідають умовам укладеного договору та вимогам законодавства України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно із п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 267 ГК України встановлено, що строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Виходячи із наведених норм та положень укладеного між сторонами у справі договору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, укладеним за державним замовленням.

Згідно з п. 5 статті 1 Закону України «Про державні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як передбачено ч. 1 статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Також згідно з ч. 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Отже, за загальним правилом у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний або змінений за згодою сторін , що відповідає свободі договору. При цьому, можливість розірвання договору може бути обмежена, а саме у випадку, коли інше передбачено договором або випливає із суті зобов`язання.

Як вказувалося вище, сторони не дійшли згоди щодо внесення змін до укладеного між ними договору №286/3/19/46 від 04.03.2019.

Відповідно до ч. 2 статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч. 4 ст. 652 ЦК України).

Поняття "істотна зміна обставин" є оціночним. Критерії визначення цього поняття закріплені в абз. 2 частини 1 статті 652 ЦК України, яка визначає, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

За відсутності істотної зміни обставин, тобто за незначної зміни обставин або за виникнення ускладнень у виконанні, які сторони могли розумно передбачити, договір відповідно до положень статті 652 ЦК України не підлягає розірванню або зміні, як за згодою сторін, так і за рішенням суду.

Отже, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей, проте, під час виконання договору можуть виникати обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникає під час виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред`явлення вимоги про розірвання договору (такої правової позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.11.2019 у справі №910/9859/19).

Відповідно до статей 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 44 ГК України встановлено, що підприємництво здійснюється на основі, зокрема, вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій (такий правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду у справі №910/15484/17 від 02.07.2019).

Тобто, суб`єкт підприємницької діяльності вправі обирати спосіб здійснення ним підприємницької діяльності, здійснюючи її на свій ризик, і самостійно відповідати за результати своїх дій, він вільний у виборі напрямків і методів роботи, незалежний у прийнятті рішень, діє своєю волею та за своїми інтересами, вільний у встановленні прав і обов`язків по договорам, що укладаються, у визначенні будь-яких умов договорів, що укладаються.

Відповідно до ч. 1 статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 статті 628 ЦК України ).

Відповідно до абз. 2 частини 1 статті 30 Закону України "Про публічні закупівлі", замовник відхиляє тендерну пропозицію в разі якщо, зокрема, переможець відмовився від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або укладення договору про закупівлю.

Беручи до уваги положення вищезазначеного законодавства, колегія суддів зазначає, що позивач, укладаючи договір закупівлі, прийняв та погодився на усі його істотні умови, тобто усвідомлював, що кінцевою датою поставки товару є 02.05.2019 (для першої партії товару), 01.07.2019 (для другої партії товару), 29.09.2019 (для третьої партії товару), 29.10.2019 (для четвертої партії товар) і відповідно, повинен був оцінити ризики та можливі негативні наслідки для себе у разі невиконання контрагентом зобов`язань з постачання товару, необхідного для виготовлення сумок для відповідача, тобто прийняв на себе ризики настання таких обставин (порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань з постачання тканини необхідної для виготовлення позивачем товару для відповідача носить характер звичайних ризиків підприємницької діяльності).

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не свідчать про наявність істотної зміни обставин, за наявності яких положення статті 652 ЦК України надають можливість змінити договір.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги, за якими позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на момент укладення спірних договорів, обставини на які вказує позивач, як на змінені істотні обставини, що можуть бути підставою для зміни договору, не носили характеру непередбачуваності для позивача.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 11.5. договору, зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод (крім випадків, передбачених п. 6.2.4. договору), які будуть додаватися до тексту цього договору як невід`ємні частини.

З огляду на підстави заявлених позовних вимог, колегія суддів погоджується із обґрунтованим висновком місцевого господарського суду про те, що зазначені у позовній заяві доводи про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів, не є достатніми підставами для зміни спірного договору, у розумінні приписів частини другої статті 652 ЦК України, оскільки закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно за істотної зміни обставин, та наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №910/14416/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Згідно з ч. 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Частинами 1, 2 статті 11 вказаного Закону передбачено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців; проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість; Торгово-промислова палата України та торгово-промислові палати України залучаються до надання експертних висновків про походження товарів в тих випадках, коли відповідно до міжнародних договорів України повноваження видачі сертифікатів походження товарів надані митному органу, якщо інше не визначено такими міжнародними договорами. Порядок надання експертних висновків встановлюється Кабінетом Міністрів України; виконувати інші повноваження, що не суперечать законодавству України. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач, звертаючись до суду, в якості доказу обставин непереборної сили, які унеможливили виконання ним своїх зобов`язань за договором з поставки відповідачу товару, подав висновок Київської торгово-промислової палати від 24.07.2019 №1703-4/336.

Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши вказаний висновок, зазначає, що поданий позивачем документ (висновок) не може бути підставою для внесення змін до договору в частині продовження строків поставки товару частинами, з огляду на таке.

Як вказувалося вище, п. 8.2. договору сторони погодили, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. При цьому, доказом виникнення таких обставин є сертифікат Торгово-промислової палати в Україні (п. 8.3.).

Як вбачається з матеріалів справи та зазначає позивач в апеляційній скарзі, про неможливість Компанії «Tessitura Molteni Palmira S.R.I.» здійснити поставку замовленої позивачем кількості тканини для пошиття товару для відповідача позивачу стало відомо з листа останньої, датованого 18.05.2019, адже вже 20.05.2019 позивач звернувся до іншого підприємства з проханням повідомити про можливість постачання необхідної тканини. Отже, про настання обставин, які унеможливлювали виконання позивачем умов договору в частині своєчасного постачання товару і які він вважав обставинами непереборної сили, позивачу стало відомо 18.05.2019, проте, матеріали справи не містять жодних доказів вчинення ним дій, передбачених п. 8.2. та п. 8.3. договору та в строки, визначені п. 8.2. договору. Звернення позивача до Київської торгово-промислової палати про засвідчення обставин непереборної сили листом від 15.07.2019, висновок ТПП від 24.07.2019, та саме звернення позивача до відповідача листом від 29.07.2019 №236 мали місце (датовані) як після строків, визначених у п. 8.2. договору, так і після прострочення виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки першої та другої партії товару, які мали б відбутися 02.05.2019 та 01.07.2019 відповідно, а відтак, поданий позивачем висновок ТПП не може бути підставою для внесення змін до договору в частині зміни строків поставки товару після фактичного закінчення цих строків.

Доводам скаржника про неврахування судом першої інстанції вчинення позивачем дій - звернення до Київської торгово-промислової палати для засвідчення настання обставин непереборної сили, пошук позивачем інших постачальників необхідної тканини для пошиття сумок на виконання договору, укладеного з відповідачем, про належність як доказу висновку Київської торгово-промислової палати, вже була надана оцінка в мотивувальній частині даної постанови.

Посилання скаржника на відсутність вини в порушенні ним виконання зобов`язань за договором поставки є недоречними, оскільки предметом спору у даній справі є не відповідальність позивача за порушення виконання ним зобов`язання, а є вимога позивача про внесення змін у договір на підставі ч. 2 статті 651 ЦК України, положення якої не пов`язують наявність чи відсутність вини особи в порушенні зобов`язання з підставами для зміни або розірвання договору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/11888/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/11888/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11888/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.06.2020.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак