РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
03.06.2020Справа № 910/545/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8; ідентифікаційний код 40887542)

до Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022)

про стягнення 7 577 698, 93 грн,

Представники сторін:
від позивача: Зініна Н.М.

від відповідача: Ніколова В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" з позовом до Міністерства оборони України, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7 577 698, 93 грн у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору № 286/2/18/175 про закупівлю послуг з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) від 29.12.2018 в частині здійснення оплати за отримані від позивача послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.02.2020.

27.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

31.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28.02.2020.

17.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача, яким позивач просить суд поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи копію акту звіряння розрахунків від 11.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2020 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11.03.2020. Явку представника відповідача визнано обов`язковою.

У підготовчому засідання 11.03.2020 суд розглядав клопотання позивача, яким останній просив суд поновити процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи акт звіряння рахунків від 11.02.2020.

Представник відповідача не заперечував щодо долучення такого доказу до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" та поновлено процесуальний строк на долучення додаткового доказу по справі. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.04.2020.

27.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про розгляд справи за його відсутності.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2020 судове засідання відкладено на 20.05.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 судове засідання відкладено на 03.06.2020.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволення.

Представник відповідача заперечив щодо позовних вимог, просив суд відмовити в позові.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 29.04.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.12.2018 між Міністерством оборони України (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (далі постачальник) був укладений договір № 286/2/18/175 на закупівлю послуги з організації харчування № 55320000-9) (послуги з харчування, годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації.

За умовами п. 2.1 якого постачальник зобов`язується у 2019 році здійснити постачання Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (продукти з харчування, годування, забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин, установ Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник прийняти та оплатити вказаний товар відповідно до умов договору та замовлення.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що ціна, кількість і строки надання послуг зазначаються у специфікації до договору.

Відповідно до п. 3.2. договору послуги надаються відповідно до законодавства України, а саме: Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 № 426 "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового та начальницького складу підрозділів Державної фіскальної служби, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту", постанови Кабінету Міністрів України від 15 жовтня 2001 № 1348 "Про норми годування штатних тварин військових частин, закладів, установ і організацій Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ та установ кримінально-виконавчої системи", наказів Міністерства оборони України від 09.02.2016 № 62 "Про затвердження інструкції з організації продовольчого забезпечення Збройних Сил України шляхом залучення суб`єктів господарювання" зареєстрованого в МЮУ 10.03.2016 за № 361/28491, від 29.072016 № 390 "Про затвердження норм забезпечення столово-кухонним посудом, обладнанням, інвентарем та мийними засобами Збройних Сил України на мирний час", від 29.02.2016 № 114 "Про затвердження типових договорів позички рухомого та нерухомого майна, необхідного для організації харчування особового складу Збройних Сил України", зареєстрованого в МЮУ від 23.03.2016 за № 429/28559, наказу Міністерства оборони України від 09.12.2002 № 402 "Про затвердження Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил України на мирний час" та інших нормативно-правових актів України, а також прийнятих під час дії договору нормативно-правових актів, спрямованих на регулювання відносин визначених умовами даного договору.

Згідно п. 3.5. договору приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший замовнику, другий представнику замовника, третій представнику виконавця.

Підставою для складання акту приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток № 2 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016, далі заявка на приготування їжі), за якісними показниками приготовленої їжі дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник замовнику, другий представнику замовника, третій представнику виконавця та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця.

Підставою для складання акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток № 3 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016, далі заявка на харчові продукти), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця.

Умовами п. 5.1. договору сторони погодили, що розрахунки за договором проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.12.2016 № 757.

Відповідно до пп. 6.4.1. договору обсяги послуг щодо забезпеченням харчуванням визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю заявки на приготування їжі, на необхідну кількість осіб, за кожною нормою харчування (годування) у розрізі асортименту харчових продуктів на підставі розкладок продуктів, додаткових норм і додаткових продуктів щодоби до 18.00 дня, що передує дню отримання послуг у двох примірниках. Перший залишається у представника виконавця, другий в їдальні та повертається представнику замовника наступного дня.

Обсяги послуг щодо забезпечення харчовими продуктами визначає представник замовника шляхом подачі виконавцю щодекадно шостого, шістнадцятого та двадцять шостого числа кожного місяця, до дванадцятої години, заявки на харчові продукти у розрізі асортименту харчових продуктів за кожною нормою харчування (годування) (пп. 6.4.2. договору).

Підпунктом 6.4.4. договору передбачено, що заявка на приготування їжі підписується представником замовника і представником виконавця, заявка на харчові продукти підписується представником замовника та завіряються гербовою печаткою військової частини.

Згідно пп. 7.1.2., 7.1.3., 7.1.4. та 7.1.5. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані виконавцем послуги у кількості, строки та за цінами згідно з положеннями цього договору; приймати послуги через представників замовника; вести облік наданих виконавцем послуг; контролювати своєчасне, належним чином оформлення представниками замовника та представниками виконавця щоденних та зведених актів приймання наданих послуг з харчування, актів приймання послуг щодо забезпечення харчовими продуктами.

Підпунктами 7.3.4., 7.3.5., 7.3.6., 7.3.7. та 7.3.8. договору визначено, що представник замовника зобов`язаний здійснювати контроль за станом надання виконавцем послуг у порядку, передбаченому цим договором; щоденно підтверджувати якість та обсяг наданих послуг щодо організації харчування шляхом оформлення актів, в порядку, передбаченому пунктом 3.5 цього договору; на підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, складати зведений акт приймання наданих послуг із харчування; складати акти приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами у порядку, передбаченому пунктом 3.5 цього договору; у встановлені пунктом 6.16.2 цього договору терміни, надавати представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині.

Виконавець в свою чергу зобов`язаний надавати послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором; надавати послуги у строки, зазначені у специфікації до цього договору; підписувати щоденний і зведений акт приймання наданих послуг із харчування, а також акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; подавати замовнику зведений акт приймання наданих послуг із харчування, а також акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, разом з документами передбаченими пунктом 5.1 цього договору, для здійснення оплати послуг (пп. 7.4.1., 7.4.2., 7.4.10. та 7.4.11. договору).

Строку дії договору, в редакції додаткової угоди № 11 від 09.12.2019: з дати його підписання сторонами і діє до 31.03.2020, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Після закінчення терміну дії договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння (п.11.1 договору).

Як про це вказує позивач, згідно заявок Міністерства оборони України Товариством з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" в період з 01.12.2019-31.12.2019 було надано послуг на загальну суму 7 577 698, 93 грн, що підтверджується щоденними актами приймання надання послуг з харчування та зведеними актами приймання наданих послуг з харчування, актами приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, повідомленнями-підтвердженнями, оформленими у відповідності до п. 3.5. договору та підписаними з обох сторін.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом, позивач вказує, що відповідач отримавши у повному обсязі послуги з харчування за умовами договору, підтвердивши їх обсяг та якість шляхом підписання актів приймання послуг та зведених актів, актів приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, а також отримавши від Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" на оплату документи визначені п. 5.1. договору, безпідставно відмовляється від оплати отриманих послуг.

Із поданого відповідачем відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що позивачем надано певні послуги з харчування, а представникам замовника отримано ці послуги, проте, оскільки послуги були надані понад суму договору, тому у Міністерства оборони України відсутні правові підстави для сплати таких коштів.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір, з огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину є належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Так, судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору в період з 01.12.2019 по 31.12.2019 на підставі заявок Міністерства оборони України було надано послуги щодо забезпечення харчування військових частин, закладів, установ Збройних Сил України на загальну суму 7 577 698, 93 грн, що підтверджується зведеними актами приймання наданих послуг щодо забезпечення харчування, зокрема: № 37/1807, в/ч 1807 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 148 581,72 грн, № 43/1349, в/ч А134 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 272 201,77 грн, № 42/1349, в/ч А1349 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 1 900,80 грн, № 36/1267, в/ч А1267 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 83 467,60 грн, № 67/2562, в/ч А2562 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 37 666,87 грн, № 36/0508, в/ч А0508 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 37 365,62 грн, № 36/0864, в/ч А0864 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 11 158,75 грн, № 37/1547, в/ч А1547 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 16 446,66 грн, 36/2042, в/ч А2042 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 25 996,44 грн, № 37/1927, в/ч А1927 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 36 449,28 грн, № 6/2615, в/ч А2615 з 24.12.2019 по 24.12.2019 на суму 126 000,00, № 73/2847, в/ч А2847 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 122 938,32 грн, № 74/2847, в/ч А2847 з 24.12.2019 по 31.12.2019 на суму 868,50 грн, № 106/1047, в/ч А1047 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 48 523,65 грн, № 107/1047, в/ч А1047 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 5 700,78 грн, № 61/1778, в/ч А1778 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 98 867,60 грн, № 68/4267, в/ч А4267 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 2 547 625,08 грн, № 35/4308, в/ч А4308 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 25 784,22 грн, № 87/4554, в/ч А4554 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 58 404,30 грн, № ЗПХ-17/1556, в/ч А1556 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 2 674 620,00 грн, № 71/1694, в/ч А1694 з 21.12.2019 по 31.12.2019 на суму 9 646,56 грн, № 70/2847, в/ч А2847 з 01.12.2019 по 10.12.2019 на суму 2 026,50 грн, № 65/4267, в/ч А4267 з 01.12.2019 по 10.12.2019 на суму 93 814,22 грн, № 72/2847, в/ч А2847з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 1 544,00 грн, № 35/2602, в/ч А2602 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 16 041,54 грн, № 71/2736, в/ч А2736 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 104 335,98 грн, № 70/4324, в/ч А4324 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 1 196,60 грн, № 88/3817, в/ч А3817 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 1 680,00 грн, № 36/1556, в/ч А1556 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 143 762,90 грн, № 36/1807, в/ч А1807 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 139 868,44 грн, № 37/4267, в/ч А4267 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 151 081,08 грн, № 35/3913, в/ч А3913 з 11.12.2019р.-20.12.2019 на суму 226 724,76 грн, № 41/1349, в/ч А1349 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 296 638,79 грн, № 70/1694, в/ч А1694 з 11.12.2019 по 20.12.2019 на суму 8 769,60 грн.

Крім того, судом встановлено, що позивачем було виставлено відповідачу для оплати наданих послуг рахунки-фактури, а саме: № 71 від 03.01.2020, № 69 від 03.01.2020, № 68 від 03.01.2020, № 70 від 03.01.2020, № 73 від 03.01.2020, № 74 від 03.01.2020, № 8 від 02.01.2020, № 9 від 02.01.2020, № 10 від 02.01.2020, № 11 від 02.01.2020, № 1 від 02.01.2020, № 2 від 02.01.2020, № 3 від 02.01.2020, № 4 від 02.01.2020, № 5 від 02.01.2020, № 7 від 02.01.2020, № 8363 від 31.12.2019, № 8319 від 24.12.2019, № 8321 від 26.12.2019, № 8302 від 31.12.2019, № 8301 від 31.12.2019, № 8092 від 13.12.2019, № 8193 від 20.12.2019, № 8196 від 20.12.2019, № 8271 від 23.12.2019, № 8275 від 23.12.2019, № 8280 від 23.12.2019, № 8281 від 23.12.2019, № 8282 від 23.12.2019, № 8287 від 23.12.2019, № 8288 від 23.12.2019, № 8289 від 23.12.2019, № 8297 від 23.12.2019, № 8303 від 23.12.2019.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 5.1 договору сторонами погоджено, що розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати фактично наданих виконавцем та прийнятих представником замовника послуг, за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, протягом 20 банківських діб з дня надходження до замовника наступних документів: рахунків-фактур; зведеного акту приймання наданих послуг із харчування та/або акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами; підтвердження відповідно до наказу Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

Отже, враховуючи зміст п. 5.1. договору та положення ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, а також дати отримання відповідачем документів передбачених п. 5.1. договору, які підтверджуються долученими до матеріалів справи реєстрами документів на оплату послуг, грошове зобов`язання відповідача по оплаті наданих позивачем послуг станом на момент розгляду спору є таким, що настало.

Водночас, суд вказує, що відповідачем оплата за надані позивачем послуги здійснена не була.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки, відповідач всупереч умов договору та положенням ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг, в останнього станом на момент розгляду спору існує непогашена перед позивачем заборгованість, що становить 7 577 698, 93 грн.

Водночас, суд не погоджується із запереченнями відповідача щодо відсутності в нього підстав для оплати спірної заборгованості, адже, остання перевищує суму договору, з тих обставин, що позивачем належними засобами доказування доведено суду факт надання обумовлених договором послуг у період з 01.12.2019 по 31.12.2019 та відповідно їх прийняття відповідачем без будь яких зауважень та заперечень.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначати, що відповідач не був позбавлений права висувати такі заперечення до прийняття ним наданих позивачем послуг.

Відтак, прийнявши обумовлені сторонами послуги, у відповідача виникло грошове зобов`язання з їх оплати.

Що стосується викладеного в п. 5.1. договору порядку розрахунків, а саме, виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості наданих позивачем послуг за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачених на зазначені цілі, то суд зазначає слідуюче.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446 зазначено, що на підставі ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року, - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 23.03.2018 у справі № 904/6252/17.

Виходячи з вищевикладеного, суд зазначає, що відсутність бюджетного фінансування ніяким чином не нівелює обов`язку замовника виконати свої грошові зобов`язання перед виконавцем за спірним договором.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, з огляду на те, що факт наявності заборгованості за договором у відповідача перед позивачем у розмірі 7 577 698, 93 грн доведений належним чином, документально підтверджений та у свою чергу відповідачем не спростований, то за таких підстав, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" задовольнити.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, м. Київ, вул. Маршала Рибалка, буд. 10/8; ідентифікаційний код 40887542) борг в розмірі 7 577 698 (сім мільйонів п`ятсот сімдесят сім тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн 93 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 113 665 (сто тринадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 48 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.06.2020

Суддя Д.О. Баранов