ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/531/20

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРЛАН -БЕЗПЕКА", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ПТАХОФАБРИКА "ВАСИЛЬКІВСЬКА", Київська область, Васильківський район, с. Зелений Бір

про стягнення заборгованості

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН -БЕЗПЕКА» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою б/н від 26.02.2020 року (вх. №547/20 від 27.02.2020 року) до Приватного акціонерного товариства "ПТАХОФАБРИКА "ВАСИЛЬКІВСЬКА" про стягнення 216171,80 грн. за надані послуги з охорони на підставі Договору №2 від 09.11.2018 року про надання охоронних послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання охоронних послуг №2 від 09.11.2018 року в частині оплати наданих послуг за період з листопада 2018 року по травень 2019 року, у зв`язку із чим просить стягнути з відповідача 206245,00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/531/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.03.2020 року.

До суду від позивача електронною поштою надійшла заява б/н від 20.03.2020 року (вх. 6113/20 від 23.03.2020 року) про розгляд справи без участі його представника за наявними у ній матеріалами та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судове засідання, призначене на 24.03.2020 року, не відбулося у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 року №211 (зі змінами), з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також, листа Ради суддів України від 16.03.2020 року №9/рс-186/20 і рішення зборів суддів Господарського суду Київської області №11 від 17.03.2020 року "Про організацію розгляду судових справ на період дії карантину", про що сторони були повідомлені ухвалою суду від 20.03.2020 року.

Ухвалою суду від 10.04.2020 року підготовче засідання призначено на 28.04.2020 року.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №364, №518 у судове засідання 28.04.2020 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року відкладено підготовче засідання на 19.05.2020 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №469 у судове засідання 19.05.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не надіслав.

Ухвалою суду від 19.05.2020 року закрито підготовче провадження у справі №911/531/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.06.2020 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 09.06.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд вважає, що відповідач належним чином та завчасно повідомлявся про розгляд справи, а також керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача та про розгляд справи за відсутності повноважного представника відповідача.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 09.06.2020 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН -БЕЗПЕКА» (за договором - охорона) та Приватним акціонерним товариством "ПТАХОФАБРИКА "ВАСИЛЬКІВСЬКА" (за договором - замовник) 09.11.2018 року укладено Договір №2 про надання послуг з охорони (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, за цим Договором замовник передає, а охорона приймає під охорону об`єкт, а саме територію ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська», що розташоване за адресою: 08635, Київська область, Васильківський район, с. Зелений Бір, вул. Тараса Шевченка, буд. 19 та який належить замовнику на праві приватної власності (за договором - об`єкт). В подальшому, на час дії цього Договору, охорона здійснює фізичну охорону об`єкта, а замовник своєчасно здійснює оплату послуг охороні на умовах і в порядку встановлених цим Договором (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору, охорона здійснює охорону об`єкта з моменту здачі об`єкта під охорону і до моменту зняття об`єкта з-під охорони. Умови та порядок здачі під охорону та зняття з-під охорони об`єкта визначається в Додатку №3 до Договору. Охорона об`єкта здійснюється у дні і години, вказані у Додатку №1 до Договору. Система охорони об`єкта та розташування постів визначається охороною і узгоджується з замовником. Внутрішньо-об`єктовий та пропускний режими на об`єкті встановлюються замовником, а здійснюються охороною.

У пункті 6.1. Договору сторони погодили, вартість послуг з охорони за цим Договором визначається на підставі розрахунку вартості послуг (Додаток №2 до Договору), який є невід`ємною частиною до цього Договору.

Акт виконаних робіт підписується сторонами до 5-го числа місяця, наступного за календарним місяцем в якому фактично надавались послуги з охорони, а також по закінченні терміну дії цього Договору. Підписання Акта виконаних робіт замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку. В разі відсутності претензій замовник зобов`язаний підписати Акт виконаних робіт у строки, вказані в п. 6.4. Договору, в іншому разі повинен виконати вимоги п. 5.2. Договору (п.п. 6.2, 6.3, 6.4. Договору).

Згідно п.п. 6.5., 6.6. Договору, в разі не підписання Акта виконаних робіт у вище вказані строки, послуги з охорони об`єкта за попередній календарний місяць вважаються надані у повному обсязі та замовник претензій щодо їх повноти та якості не має, і в подальшому будь-які претензії щодо неналежного виконання зобов`язань чи щодо заподіяння збитків (шкоди) з вини охорони не приймаються. В разі, якщо послуги з охорони вважаються наданими в повному обсязі за попередній календарний місяць згідно умов цього Договору, замовник зобов`язаний до 7-го числа місяця, наступного за календарним місяцем в якому фактично надавались послуги з охорони здійснити оплату у розмірі 100% вартості послуг, вказаних в Додатку №2 до Договору, але не раніше виставлення рахунків охороною.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з 12 листопада 2018 року і діє до 31 грудня 2018 року включно. Якщо за 15 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна зі сторін не вимагатиме у письмовій формі його припинення або перегляду, Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на таких саме умовах (п. 8.2. Договору).

У Додатку №1 до Договору (Дислокація постів які передаються під охорону ТОВ «Орлан-Безпека») сторони погодили, найменування постів охорони, їх адреси та час охорони.

У Додатку №2 до Договору (розрахунок вартості послуг які надаються ТОВ «Орлан-Безпека») сторони погодили, що з 12 листопада 2018 року загальна вартість послуг на місць складає 58800,00 грн. (з ПДВ).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору, позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги з охорони об`єкту, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 30.11.2018 року на суму 37240,00 грн., №3 від 31.12.2018 року на суму 58800,00 грн., №1 від 31.01.2019 року на суму 58800,00 грн. №3 від 28.02.2019 року на суму 58800,00 грн., №5 від 31.03.2019 року на суму 58800,00 грн., №7 від 30.04.2019 року на суму 56845,00 грн., №10 від 31.05.2019 року на суму 58800,00 грн. які підписані сторонами та скріплені їх печатками. Зазначені акти надання охоронних послуг підписані відповідачем без зауважень.

Проте, в порушення умов Договору, відповідач за надані послуги розрахувався частково, що підтверджується випискою по рахунку позивача. Решта вартості послуг залишилась несплаченою відповідачем, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 206245,00 грн.

Враховуючи, що на момент звернення позивача до суду відповідач вказану заборгованість не погасив, позивач просить суд стягнути з відповідача 206245,00 грн. заборгованості.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 193 Господарського кодексу України, встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач в порушення зобов`язань, що виникли з Договору №2 від 09.11.2018 року, не виконав, в установлений п. 6.6 Договору строк грошові зобов`язання щодо оплати наданих йому позивачем за період з листопада 2018 року по травень 2019 року охоронних послуг. Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги на підставі Договору №2 від 09.11.2018 року у сумі 206245,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 206245,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просить суд, у відповідності до ст. 625 ЦК України, стягнути з відповідача 4309,85 грн. інфляційних втрат за загальний період з 07.02.2019 року по 26.02.2019 року та 5886,95 грн. 3% річних за загальний період з 07.12.2018 року по 26.02.2019 року, нарахованих позивачем на суму заборгованості за кожним актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) з урахуванням часткової сплати боргу, згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 5886,95 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно розрахунку інфляційних втрат господарський суд зазначає, що якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується. Проте, позивач при розрахунку інфляційних втрат за період з червня 2019 по січень 2020 року на суму боргу 58800,00 грн. не врахував дефляцію. Враховуючи викладене, за визначений позивачем період наявні дефляційні процеси. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції в сумі 170,52 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно вірного розрахунку, здійсненого судом, розмір інфляційних втрат за загальний період з 07.02.2019 року по 26.02.2020 року (дата, яка зазначена в розрахунку), нарахованих на суму заборгованості за кожним актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) з урахуванням часткових сплат складає 3378,55 грн. є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 13000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Керуючись ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, суд зазначає, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, такі витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу). Такі висновки, зокрема, викладені в Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.02.2020 року у справі №916/2982/16.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.02.2020 року між адвокатом Драган Я.С. (адвокат, виконавець) та ТОВ «Орлан-Безпека» (клієнт) укладено Договір про надання правової допомоги №25/02-20, відповідно до умов якого, виконавець зобов`язується надати клієнту правову допомогу з підготовки позовної заяви до Господарського суду Київської області про стягнення боргу згідно договору про надання послуг з охорони №2, укладеного з ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська» та представництва інтересів в суді.

В якості доказу надання юридичних послуг та понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн., до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги №25/02-20 від 25.02.2020 року, копію ордеру серія КВ №407245 від 21.05.2020 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №5276 від 08.09.2012 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №3 від 25.02.2020 року.

Разом з тим позивач не надав господарському суду передбачений ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України детальний опис робіт (надання послуг), виконаних адвокатом. Враховуючи наведене, зважаючи на відсутність в матеріалах справи належних доказів надання адвокатських послуг і виконаних робіт та підтвердження їх обсягу, у суду відсутні підстави для їх розподілу між сторонами.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН -БЕЗПЕКА» до Приватного акціонерного товариства «ПТАХОФАБРИКА "ВАСИЛЬКІВСЬКА» про стягнення 216171,80 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПТАХОФАБРИКА "ВАСИЛЬКІВСЬКА» (08635, Київська обл., Васильківський район, с. Зелений Бір, вул. Тараса Шевченка, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЛАН -БЕЗПЕКА» (02160, м. Київ, проспект Возз`єднання, буд. 15/17, кімната 106, ) 206245 (двісті шість тисяч двісті сорок п`ять) грн. 00 коп. заборгованості, 5886 (п`ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 95 коп. 3% річних, 3378 (три тисячі триста сімдесят вісім) грн. 55 коп. інфляційних втрат та 3232 (три тисячі двісті тридцять дві) грн. 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.06.2020 року.

Суддя Д.Г. Заєць