РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.05.2020 р.Справа № 910/15376/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

про стягнення 897 130,77 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15376/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (відповідач) про стягнення 897 130,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №65-К від 11.11.2014р.

Ухвалою суду від 06.11.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача через відділ діловодства суду надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09.12.2019 р. вирішено здійснювати розгляд справи №910/15376/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.01.2020 р.

Протокольною ухвалою від 15.01.2020 р. відкладено підготовче засідання на 04.02.2020 р.

Ухвалою від 04.02.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотань відповідача від 15.01.2020 р. про визнання недопустимими та недостовірними даних; відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 15.01.2020 р. про закриття провадження у справі; відмовлено в задоволенні заяви відповідача від 15.01.2020 р. про призначення у справі судової експертизи; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2020 р.

У судовому засіданні 26.02.2020 р. оголошувалась перерва до 03.03.2020р.

Протокольною ухвалою від 03.03.2020 р. судове засідання відкладено на 18.03.2020 р.

Протокольною ухвалою від 18.03.2020 р. судове засідання відкладено на 08.04.2020 р.

02.04.2020 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину на території України (постанова Кабміну №211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Ухвалою від 08.04.2020 р. задоволено клопотання відповідача від 02.04.2020р. про відкладення розгляду справи та відкладено судове засідання на 29.04.2020 р.

24.04.2020 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину на території України (постанова Кабміну №211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

Ухвалою від 29.04.2020 р. задоволено клопотання відповідача від 24.04.2020р. про відкладення розгляду справи та відкладено судове засідання на 26.05.2020 р.

25.05.2020 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженням карантину на території України (постанова Кабміну №211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19".

У судовому засіданні 26.05.2020 р. представник позивача заперечила проти подальшого відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 26.05.2020 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 25.05.2020 р. про відкладення розгляду справи, у зв`язку із пом`якшенням карантину та відновленням руху громадського транспорту, зокрема і метро, що свідчить про можливість представника відповідача прибути в судове засідання.

При цьому судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року вказано, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2020 р. підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні 26.05.2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Як передбачено ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

11.11.2014 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (агент) був укладений договір № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 (далі - Договір) за умовами якого страховик доручає, а агент приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договором укладеним між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, які отримає застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил - додаток № 3 до даного Договору. Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом 1 (одного) року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організація та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування.

Пунктами 8.1-8.3 Договору сторони погодили, що він вступає в силу з дати підписання повноважними представниками сторін, залишається в силі впродовж одного року з дня початку дії. Якщо протягом 30 днів до закінчення дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати його, то він вважається пролонгованим на наступний рік, подальша пролонгація Договору здійснюється в тому ж порядку.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з надання асистанських послуг.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Для реалізації зобов`язань, перерахованих в п. 3.1 (медична підтримка), п. 3.2 (сприяння впродовж поїздок) Агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що надають послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії, тощо). Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових випадків з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи. (п. 3.3 Договору).

За умовами пунктів 5.1.2, 5.1.3 Договору страховик зобов`язаний проводити оплату сервісної винагороди агента, відшкодовувати витрати агента на оплату послуг третіх осіб. наданих у відповідності до п. 3.3, а також витрати при оплаті банківської комісії та комісії за виконання функцій агента валютного контролю відповідно до наданих агентом рахунків.

Також сторонами було погоджено сервісну винагороду агента.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Розділом 6 "Розрахунки сторін" (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.15. до Договору) сторонами погоджено, зокрема, наступне.

За виконання агентом своїх обов`язків згідно з Договором страховик зобов`язаний виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок (СВ) у розмірах, вказаних в додатку № 1 до Договору. До 05 числа місяця, наступного за звітним, агент складає акт виконаних робіт і направляє його страховику електронною поштою разом з рахунком на оплату винагороди агента; протягом 5 робочих днів з тати отримання означених документів страховик повинен підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, в протягом того ж строку сплатити винагороди агента, або за допомогою засобів електронного зв`язку надати мотивовані заперечення щодо змісту такого акту. Сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються наступним чином: звітним періодом за Договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число, з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії Договору.

Протягом 3 робочих днів з дати закінчення декади агент складає і направляє Страховику акт заявлених збитків, в якому зазначаються страхові випадки, що стались з конкретними застрахованими особами протягом звітної декади, а також вказуються орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, які підлягають відшкодуванню страховиком. Протягом 5 робочих днів з дати отримання страховиком акта заявлених збитків він погоджує і підписує цей документ, а також на свій розсуд протягом того ж строку перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної в акті у розмірі до 100% загальної суми зазначеної в акті.

По мірі отримання агентом від підрядників і кореспондентів повних пакетів документів, пов`язаних з остаточними розрахунками та конкретними страховими випадками (повні пакети), агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт) і направляються страховику у строки, визначені п. 6.5.1 Договору разом з актами заявлених збитків. До актів врегульованих збитків (виконаних робіт) у складі повних пакетів агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг за ви рахунком сум, визначених в розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно п. 6.5 Договору. Акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього акту від агента.

21.10.2015 р. позивач направив відповідача Акт заявлених збиткі ввід 21.10.2015 р., у якому зазначались страхові випадки, що стались із застрахованими особами у липні 2015 р., разом із рахунком № 566 від 21.10.2015 р. на сплату відшкодування медичних витрат на суму 786 588,31 грн.; при цьому, рахунок №566 було сплачено відповідачем 22.10.2015 р.

21.10.2016 р. позивач направив ПрАТ "СК "ВУСО" Акт врегульованих збитків № 9в 7в від 12.05.2016 р., разом із актом виконаних робіт 7в та рахунками № 874 від 12.05.2016 р. на відшкодування медичних витрат на суму 572 692,82 грн. та рахунком №899 на відшкодування сервісної винагороди на суму 186 074,18 грн.

Проте, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, рахунки, виставлені на сплату відшкодування медичних витрат № 874 та рахунок № 899 на відшкодування сервісної винагороди сплачені відповідачем не були.

21.10.2015р. на адресу ПрАТ "СК "ВУСО" позивачем було направлено Акт заявлених збитків від 21.10.2015 р., у якому зазначались страхові випадки, які стались із застрахованими особами у серпні 2015 р., разом із рахунком № 567 від 21.10.2015 р. на сплату відшкодування медичних витрат на суму 340 359,96 грн.; відповідачем рахунок № 567 було сплачено 22.10.2015р.

21.10.2016 р. позивач направив ПрАТ "СК "ВУСО" Акт врегульованих збитків № 8/4в від 12.05.2016 р., разом із актом виконаних робіт 8/4в та рахунками № 876 від 12.05.2016 р. на відшкодування медичних витрат на суму 514 061,74 грн., та рахунком №877 на відшкодування сервісної винагороди на суму 55 994,18 грн.

Водночас, відповідач рахунок на сплату відшкодування медичних витрат №876 та рахунок №877 на відшкодування сервісної винагороди не сплатив; доказів зворотного до матеріалів справи відповідачем не надано.

14.08.2019 р. позивачем було направлено на адресу відповідача акт врегульованих збитків №7-19 від 04.06.2019 р., рахунок на оплату №719, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 7-19 від 04.06.2019р. та рахунок на оплату 719/1; акт врегульованих збитків №8-19/2, рахунок на оплату №820, первинні документи щодо страхових подій, акт виконаних робіт 8-19/2 від 04.06.2019 р. та рахунок на оплату 720/1.

22.08.2019 р. було направлено позивача заперечення №466/19, в яких зазначалось, що інформація про витрати по застрахованим особам, вказаним у зазначених актах (звітах) врегульованих збитків, була сплачена ТОВ "Савітар Груп" щодо предмета позову у справі № 910/20780/16 за позовом ТОВ "Савітар Груп" до ПрАТ "СК "ВУСО" про стягнення заборгованості в сумі 1 702 942,17 грн., у якій 10.10.2017 р. Господарським міста Києва було постановлено рішення про відмову в задоволенні позову, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 р.

При цьому, позивач вказує, що такі заперечення відповідача від 22.08.2019 р. та не відповідають фактичним обставинам справи, так Київський апеляційний господарський суд у справі №910/20780/16 було встановлено, що направлені позивачем акти врегульованих збитків не узгоджені ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" і потребують виправлень та коригувань, оскільки до вказаних актів звірених збитків включена інформація про застрахованих осіб, які не передавались ПрАТ "СК "ВУСО" на асистанське обслуговування ТОВ "Савітар Груп", а також до актів включена інформація по страхових випадках, за якими виплата страхового відшкодування вже була здійсненна ПрАТ "СК "ВУСО" на користь застрахованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням викладеного позивачем проведено додаткову перевірку страхових випадків, та направлено на адресу ПрАТ "СК "ВУСО" відкориговані акти врегульованих збитків.

При цьому, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, по всім випадкам, які увійшли до актів №7-19 та №8-19/2, відповідачем було проведено оплату згідно актів заявлених збитків, що фактично підтверджує передачу зазначених справ Агенту на обслуговування та організації агентом медичної допомоги застрахованим особам ПрАТ "СК "ВУСО"; заперечень щодо змісту та обсягу наданих медичних послуг відповідачем заявлено не було; а вартість наданих медичних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками, медичними рапортами.

Отже, позивач вказує, що загальна вартість наданих послуг становить по Акту №7-19 - 447 655,91 грн (медичні витрати) та 191 515,25 грн (сервісна винагорода), по Акту №8-19/2 - 192 620,69 грн (медичні витрати) та 65 338,91 грн (сервісна винагорода), що підтверджується відповідними рахунками медичних установ, та організацій, що надавали послуги застрахованим особам.

Таким чином, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Актами №7-19 та №8-19/2 в загальному розмірі 897 130,77 грн.

Сторони погодили, що ТОВ "Савітар Груп" після отримання медичної документації відправляє її разом із перекладом на російську мову Страховику, отже у матеріалах справи є пакет документів, який було узгоджено сторонами, жодних заперечень, щодо перекладу документів, ПрАТ "СК "ВУСО" Т0В "Савітар Груп" не направляло, а тому пакет документів є узгодженим.

Факт перерахування грошових коштів медичним установам ТОВ "Савітар Груп" вже досліджувався судами у справі №910/9394/17, і судом було встановлено, які документи мають входити до повного пакету документів, які надаються Страховику. Як зазначено в рішенні Верховного Суду від 14.08.2018р., "Під час розгляду спору господарські суди першої та апеляційної інстанцій установили, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором від 11.11.2014 здійснив закупівлю іноземної валюти для оплати послуг, наданих підрядниками і кореспондентами застрахованим особам, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними заявками на купівлю іноземної валюти, виписками з рахунка та меморіальними ордерами. Суди також з`ясували, шо згідно з банківськими виписками про перерахування коштів за кордон і платіжними дорученнями в іноземній валюті придбані позивачем валютні кошти було перераховано в порядку, передбаченому договором від 11.11.2014, на рахунки підрядників/кореспондентів, які надавали застрахованим відповідачем особам послуги, а саме Savitar Group Ltd (Кіпр) на підставі укладених з позивачем (з метою забезпечення виконання основного зобов`язання позивача за договором від 11.11.2014") договорів від 10.06.2014 № 1(М)6/14-М, від 12.03.2015 № 12-03/15. від 18.05.2015 № 18-SGM-SGK. При цьому, як уже зазначалося та було установлено судами, право позивача на власний розсуд обирати підрядників і залучати для ведення страхового випадку кореспондентів обумовлено та погоджено сторонами у пункті 5.4.1 спірного договору, а обставини отримання оплати за страховими випадками від компанії "Савітар Груп" підтверджуються (і де зазначив суд апеляційної інстанції) у тому числі наявними у матеріалах справи довідками медичних закладів (кінцевих підрядників)".

Відповідно до умов договору (Додаток 1), послуги Агента включають отримання медичного звіту та відправку його Страховику (із перекладом на російську мову).

Таким чином, Верховний Суд, надаючи оцінку доказам, які підтверджують факт отримання коштів закордонними підрядниками за Договором №65-К від 11.11.2014 визнав належними та допустимими доказами переклади, зроблені ТОВ "Савітар Груп" відповідно до умов Договору, а саме Додатку 1, a Savitar Group Ltd (Кіпр) належним підрядником.

Таким чином, з наведеного вбачається, що пакет документів та переклад на російську мову є узгоджений сторонами у договорі №65-К і на розгляд суду надається пакет документів, щодо страхових випадків, які сталися із застрахованими ПрАТ "СК "ВУСО" відповідно до умов договору, зазначений пакет документів разом із перекладом неодноразово направлявся ПрАТ "СК "ВУСО" і заперечень щодо перекладу відповідач ТОВ "Савітар Груп" не надав, тож суд погоджуються з доводами позивача про те, що пакет документів є узгодженим.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За результатом розгляду даної справи, суд частково погоджуються із запереченнями відповідача щодо належності та допустимості наданої позивачем медичної документації та вважає, що сума відшкодування медичних витрат має бути зменшена на 65 239,18 грн, а сума відшкодування агентської винагороди - на 25 499,43 грн (відповідно до пояснень позивача від 16.03.2020р. (а.с. 208-215, т.9) та таблиці, наданої відповідачем (а.с. 226-235, т.9).

Решта заперечень відповідача проти позову судом відхиляються як необґрунтовані та такі, що не відповідають фактичним обставинам справи і не спростовують доводів позивача.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 527 037,43 грн відшкодування медичних витрат та 231 354,73 грн відшкодування агентської винагороди обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог (про стягнення з відповідача 65 239,18 грн відшкодування медичних витрат та 25 499,43 грн відшкодування агентської винагороди) належить відмовити з підстав їх документальної непідтвердженості.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (03142, м. Київ, вул. Василя Стуса, буд. 35/37; ) 575 037,43 грн (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч тридцять сім гривень 43 копійки) відшкодування медичних витрат, 231 354,73 грн (двісті тридцять одну тисячу триста п`ятдесят чотири гривні 73 копійок) відшкодування агентської винагороди та 12 095,88 грн (дванадцять тисяч дев`яносто п`ять гривень 88 копійок) судового збору.

3. Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.06.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна