РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2020Справа № 910/15686/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко Г. П.,

за участю секретаря - Лебович А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Фізичної особи - підприємця Кравченко Надії Володимирівни ( АДРЕСА_1 )

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, Київ 35,03035)

За участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙКАП" (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 11 Б; ідентифікаційний код 37636170).

про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії

За участі представників учасників справи:

Від позивача: Бабенко Я. В. (адвокат, ордер серія КВ № 433235, участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами суду за допомогою програми Skype);

Від відповідача: Тацишина О. П. (наказ № 3 від 16.01.2020; наказ № 73 - к від 25.09.2019 про призначення на посаду);

Від третьої особи: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Кравченко Надія Володимирівна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання дій незаконними дій та зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що відмова відповідача у розгляді справи за заявою позивача про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції є такою, що порушує вимоги законодавства та є незаконною. У зв`язку з цим позивач просить:

- Визнати викладену в листі Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2019 №60-02/5560 відмову Голови відділення Хмельницького О.М. у розгляді справи за заявою фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ "МЕЙКАП" незаконною, та такою, що не відповідає пункту 1 частини першої статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", частини першої та частини другої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- Зобов`язати Київське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України за наслідками розгляду заяви фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ "МЕЙКАП" прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивач також заявляв клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙКАП" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 позовну заяву було залишено без руху. Встановлено позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали шляхом надання: 1) належних доказів направлення копії позовної заяви з ідентифікованими додатками на адресу відповідача та третьої особи; 2) вказати підстави для залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙКАП" в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, а саме на які права та обов`язки цієї особи та яким чином може вплинути рішення у даній справі; 3) вказати на стороні кого необхідно залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕЙКАП"; 4) надати додаток № 27 "копія чеку від 18.10.2019", або вказати причини не подання такого додатку.

У поданій заяві про усунення недоліків позовної заяви представник позивача зазначив, що станом на 25.11.2019 ухвалу від 12.11.2019 не отримано ні позивачем, ні її представником. Зі змістом даної ухвали позивач ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень Згідно сайту Укрпошти поштове відправлення на адресу "індекс АДРЕСА_2 " станом на 19.11.2019 не вручене під час доставки: інші причини.

03.12.2019 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати у порядку загального позовного провадження, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мейкап», розгляд справи призначив на 24.12.2019, про що постановив відповідну ухвалу, в якій навів мотиви та обґрунтування прийнятих процесуальних рішень.

17.12.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву ФОП Кравченко Надії Володимирівни від 29.10.2019 б/н (вх. № 60-01/3969 від 07.11.2019) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог.

В підготовчому судовому засіданні 24.12.2019 Суд оголосив перерву, у зв`язку з необхідністю надання можливості третій особі ознайомитися з матеріалами справи, до 14.01.2020.

11.01.2020 через відділ канцелярії суду від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву ФОП Кравченко Н. В. про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в яких третя особа проти задоволення позовних вимог заперечила.

В судовому засіданні 14.01.2020 Суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 04.02.2020.

В судовому засіданні 04.02.2020 Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 17.03.2020.

16.03.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.

В судовому засіданні 17.03.2020 Суд на місці ухвалив задовольнити клопотання позивача та відклав судове засідання по суті на 07.04.2020.

02.04.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 07.04.2020 Суд на місці ухвалив відкласти судове засідання по суті справи на 12.05.2020.

07.05.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 12.05.2020 Суд на місці ухвалив відкласти судове засідання по суті справи на 28.05.2020.

25.05.2020 через відділ канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про проведення відеоконференції.

В судове засідання 28.05.2020 третя особа не прибула, про причини неявки Суд не повідомила, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи (повідомлення про вручення ).

Сторони в судове засідання 28.05.2020 прибули (представник позивача взяв участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами суду за допомогою програми Skype) та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та зробив заяву в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 28.05.2020 року відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову у задоволенін позовних вимог.

Після завершення розгляду справи по суті та оголошення вступної та резолютивної частини рішення, 05.06.2020 року до суду надійшла заява позивача у справі, відповідно до якої позивач подав докази підтвердження витрат на професійну правничу допомоги, зокрема відповідні рахунки на оплату, акти виконаних робіт та платіжні доручення, які підтверджують оплату наданих адвокатських послуг у розмірі 13500 (тринадцять тисяч п`ятсот) грн.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши долучені до матеріалів справи докази, заслухавши пояснення учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали причиною спору (підстави позову).

Як підтверджено матеріалами справи, позивачу, на підставі рамкового договору купівлі - продажу № 001/2014/POL від 31.03.2014, укладеного між позивачем та Larysa Dysput-Golawska - Laboratorium Kosmetyczne «AVA», належать права ексклюзивного дистриб`ютора ТМ «AVA Laboratorium» на свій території України.

Також позивач є власником торговельної марки " " за свідоцтвом України № 257484 від 25.04.2019 за заявкою № m2017 12491 від 08.06.2017 на знак для товарів і послуг для товарів 3 та 35 класу МКТП (далі по тексту ТМ та/або ТМ «AVA Laboratorium»): (3) вибілювальні препарати та інші речовини для прання; чистильні, полірувальні, очищальні та абразивні препарати; не лікувальні мила; парфумерні вироби; ефірні олії, не лікувальна косметика, не лікувальні лосьйони для волосся; не лікувальні зубні порошки і пасти…; (35) рекламування; керування підприємницькою діяльністю; адміністрування у сфері підприємницької діяльності; офісні роботи…

27.06.2019 позивач звернувся до АМК із заявою від 25.06.2019 про розгляд справи щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мейкап» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, яке полягає у неправомірному використанні «» - знаку для товарів і послуг за свідоцтвом № 257484 - без згоди Кравченко Н. В. у господарській діяльності, що призводить до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Заява позивача до АМК була обґрунтована тими обставинами, що з січня 2019 року на сайті makeup.com.ua, який належить ТОВ «МЕЙКАП», розміщують для продажу товари ТМ «AVA Laboratorium», які можна замовити та отримати на умовах доставки. Вказане на думку Фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни, свідчить про використання ТОВ «МЕЙКАП» без дозволу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України № 257484 від 25.04.2019, яке зводиться до використання знаку під час рекламування, пропонування для продажу і продажу продукції бренду, через мережу Інтернет, а саме на сайті makeup.com.ua. При цьому, створюється оманливе уявлення у потенційних споживачів їх послуг про те, що дана продукція є оригінальною продукцією, право на розповсюдження якої, а також надання дозволу іншим особам на використання даного знаку на території України належить виключно Кравченко Н. В .

За результатами розгляду зазначеної заяви АМК надіслано позивачу лист від 30.09.2019 № 60-02/5560, в якому повідомлено заявника, зокрема, про відсутність в діях ТОВ "МЕЙКАП" ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначеного ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції».

Лист АМК від 30.09.2019 № 60-02/5560 обґрунтований тими обставинами, що:

(1) ТОВ «МЕЙКАП» здійснює діяльність з оброблення даних, розміщення інформації на веб - вузлах та не здійснює діяльності з роздрібної торгівлі, у тому числі через мережу Інтернет, не мало господарських відносин з постачальниками продукції «AVA Laboratorium», ніколи таку продукцію не закуповувало та не пропонувало до проаджу. ТОВ «МЕЙКАП» є власником сайту, що виступає віртуальним торгівельним майданчиком для різних суб`єктів господарювання;

(2) на сайті ТОВ «МЕЙКАП» продукція під ТМ «AVA Laboratorium» пропонувалася іншими суб`єктами господарювання, для яких ТОВ «МЕЙКАП» надає послуги з розміщення інформації про товари;

(3) позначення, що розміщує на своєму сайті ТОВ «МЕЙКАП» інформує споживача про назву та походження товару (словесне позначення «AVA Laboratorium» чорного кольору в рубриці категорія товарів, де міститься перелік товарів в розрізі брендів; на сторінці, де розміщено всі товари бренду «AVA Laboratorium»; на сторінці, де міститься інформація про історію бренду «AVA Laboratorium»), при цьому, домінуючим позначенням, яке розміщено на всіх сторінках сайту є позначення «MAKEUP», а позначення «AVA Laboratorium» значно відрізняється від позначення, яке використовує заявник;

(4) позначення, які використовують ТОВ «МЕЙКАП» та заявник відрізняються між собою за графічно-кольоровою композицією та загальним стилем та в цілому не є схожими, і такими, що їх не можна сплутати, і ТОВ «МЕЙКАП» не використовується позначення «AVA Laboratorium» у доменному імені;

(5) враховуючи, що ТОВ «МЕЙКАП» і заявник здійснюють свою діяльність на різних товарних ринках, що ТОВ «МЕЙКАП» не здійснює діяльність з роздрібної торгівлі, у тому числі через мережу Інтернет, та несхожість позначень, які розміщують на своїх сайтах заявник та ТОВ «МЕЙКАП», АМК дійшов висновку про унеможливлення змішування товарів і діяльності заявника з товарами і діяльністю ТОВ «МЕЙКАП».

На думку позивача, викладена в листі АМК відмова АМК в розгляді справи за його заявою про порушення ТОВ "МЕЙКАП" законодавства про захист економічної конкуренції є незаконною та такою, що не відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та частини 1 та 2 статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

II. Предмет позову

Предметом позову у справі є вимоги позивача до відповідача про визнання викладеної в листі Київського обласного територіального відділення АМКУ від 30.09.2019 №60-02/5560 відмови Голови відділення Хмельницького О.М. у розгляді справи за заявою фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП» незаконною, такою, що не відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», частини 1 та 2 другої статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та про зобов`язання Київського обласного територіального відділення АМК за наслідками розгляду заяви фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП» прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.

III. Доводи позивача у справі.

Так, згідно з доводами позивача викладеними в позовній заяві АМК не перевірено наявність в діях ТОВ «МЕЙКАП» ознак недобросовісної конкуренції щодо неправомірного використання позначення «AVA Laboratorium», охоронювані права на яке має Кравченко Н. В. на підставі свідоцтва № 257484 від 25.04.2019.

За твердженням позивача, ТОВ «МЕЙКАП» всупереч наявній правовій охороні ТМ «AVA Laboratorium», яка належить Кравченко Н. В. на підставі свідоцтва № 257484 від 25.04.2019 використовує без дозволу власника свідоцтва знак для товарів і послуг шляхом пропонування для продажу, продаж, імпорт (ввезення) на територію України товару з даним позначенням, чим порушує права позивача, в тому числі, і як господарюючого суб`єкта, яка використовує дану Торгівельну марку в своїй діяльності. Використання ТМ «AVA Laboratorium» зводиться до використання знаку під час рекламування, пропонування для продажу продукції бренду, через мережу Інтернет, а саме на сайті makeup.com.ua. При цьому, у потенційних споживачів їх послуг створюється оманливе уявлення про те, що дана продукція є оригінальною продукцією, право на розповсюдження якої, а також надання дозволу іншим особам на використання даного знаку на території України належить виключно Кравченко Н. В .

Власник прав на знак для товарів і послуг має право забороняти іншим особам використовувати тотожне чи схоже до ступеня змішування з цим знаком позначення лише стосовно тих товарів і послуг, щодо яких цей знак зареєстровано, чи споріднених з ними товарів і послуг. Знак для товарів і послуг № 257484 від 25.04.2019 зареєстровано не лише для класу товарів 3, а й для класу 35 послуг. Реєстрація знаку для товарів і послуг, зокрема, за класом 35 МКТП свідчить про те, що позивач зареєструвала за собою виключне право на використання зображення знака в рекламі, маркетингу, оренді рекламних площ, розповсюдження рекламних матеріалів, онлайн рекламі у комп`ютерній мережі та ін.. згідно переліку, що міститься у відповідному реєстрі. Таким чином, на думку позивача, використання знаку для товарів і послуг, а саме розміщення зазначеного знаку на веб - сайті з метою реклами, інформації про товари є виключною компетенцією правовласника про що свідчить реєстрація знаку за класом 35 МКТП, відтак для вчинення іншою особою дій щодо такого використання необхідним є отримання відповідного дозволу.

Розміщення на сайті ТОВ «МЕЙКАП» опису польської компанії AVA Laboratorium та її історії, за відсутності будь - яких доказів, які б свідчили про укладання між ТОВ «МЕЙКАП» та компанією Laboratorium Kosmetyczne «AVA» будь - яких договорів, створює у споживачів уявлення, що ТОВ «МЕЙКАП» є дистриб`ютором даної продукції в Україні, в той час як єдиним офіційним дилером даної ТМ та власником свідоцтва на території України є саме Кравченко Н. В .

Вказаним обставинам, за твердженням позивача, АМК не надав належної оцінки, що призвело до неправомірної відмови у розгляді справи за заявою ФОП Кравченко Н. В.

Також, на думку позивача, висновки АМК про те, що позначення, які розміщує заявник та ТОВ «МЕЙКАП» відрізняються між собою за графічно - кольоровою композицією та загальним стилем та не є схожими і такими, що їх можна сплутати, та про те, що обставини здійснення заявником та ТОВ «МЕЙКАП» своєї діяльності на різних товарних ринках, унеможливлюють замішування товарів і діяльності заявника з товарами і діяльністю ТОВ «МЕЙКАП» є такими, що суперечать обставинам, викладеним в заяві ФОП Кравченко Н. В. Оскільки, в даному випадку має місці використання не просто схожого позначення, а того ж самого позначення на тих же самих товарах, що і використовується та охороняється позивачем. Змішування діяльності позивача та ТОВ «МЕЙКАП» виникає вже саме по собі, оскільки ТОВ «МЕЙКАП» використовує позначення, належне позивачу на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг та щодо класу 3 і 35 МКТП, для яких зареєстровано даний знак. Заявником до його заяви були надані докази змішування його діяльності та діяльності ТОВ «МЕЙКАП», які не були оцінені АМК.

Встановлення схожості позначень та факту змішування товарів і діяльності сторін потребують використання спеціальних знань, тобто проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, а не простого візуального порівняння, і таке дослідження АМК проведено не було, що призвело до протиправної відмови у розгляді справи за заявою ФОП Кравченко Н. В.

АМК не було досліджено обставини та не надано їм жодної оцінки щодо того, що використання позначення, належного позивачу застосовується недобросовісно та призводить до отримання переваг перед позивачем, який є власником охоронюваного документа на дане позначення (вартість товарів ТМ «AVA Laboratorium», яка зазначена на сайті ТОВ «МЕЙКАП» є значно нижчою, ніж рекомендована вартість даних товарів).

Відповідачем, на думку позивача, при розгляді заяви останнього не виконано покладених на нього завдань щодо забезпечення дотримання прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і держави.

IV. Заперечення відповідача у справі.

Відповідач проти доводів позивача та задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет діяв у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом, в межах закріплених за ним так званих дискреційних повноважень та що висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

Зокрема, у своєму відзиві відповідач наводить наступні доводи проти задоволення позовних вимог:

(1) Основним завданням Комітету, відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

(2) Комітетом встановлено, що ТОВ «МЕЙКАП» здійснює діяльність з оброблення даних, розміщення інформації на веб - вузлах та не здійснює діяльності з роздрібної торгівлі, у тому числі через мережу Інтернет, не мало господарських відносин з постачальниками продукції «AVA Laboratorium», ніколи відповідну продукцію не закуповувало, ТОВ «МЕЙКАП» є власником сайту, що виступає віртуальним торговельним майданчиком для різних суб`єктів господарювання;

(3) на сайті ТОВ «МЕЙКАП» відповідна продукція пропонувалась іншими суб`єктами господарювання, для яких ТОВ «МЕЙКАП» надає послуги з розміщення інформації про товари відповідно до укладеного між ТОВ «МЕЙКАП» та такими суб`єктами договору;

(4) Передумовою застосування до спірних правовідносин Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» є наявність відносин конкуренції між суб`єктами господарювання, яких стосується порушення. Якщо ж порушення прав інтелектуальної власності відбувається поза сферою конкурентних відносин, то захист таких прав здійснюється виключно за приписами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, інших законодавчих актів, що регулюють питання захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності, та відповідних норм процесуального права;

(5) зазначення класу 35 МКТП є необґрунтованим з огляду на те, що ТОВ «МЕЙКАП» не здійснює господарської діяльності з рекламування товарів/послуг інших суб`єктів господарювання;

(6) позначення, що розміщується на сайті ТОВ «МЕЙКАП», інформує споживача про назву та походження товару;

(7) Відділенням було встановлено, що спірні позначення, які розміщує позивач і ТОВ «МЕЙКАП» відрізняються між собою за графічно-кольоровою композицією та загальним стилем, та в цілому не є схожими, і такими, що їх не можна сплутати;

(8) призначення експертизи здійснюється за клопотанням осіб, що беруть участь у розгляді справи або за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України у випадку наявності потреби застосування спеціальних знань у галузі науки, техніки, ремесла тощо. Відповідні повноваження є дискреційними повноваженнями органів Антимонопольного комітету України, оскільки призначення експертизи є правом, а не обов`язком Відділення, при цьому позивач не звертався до Відділення з клопотанням щодо призначення та проведення будь - якої експертизи. Відділенню не потребувалось застосування спеціальних знань у галузі науки, техніки, ремесла тощо для встановлення того, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом № 255748 відмінний від знаку, що містився на сайті ТОВ «МЕЙКАП»;

(9) За змістом статей 36, 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вирішення питань щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції або про відмову заявнику у розгляді справи належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України та є способом реалізації покладених на них законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель відповідно до ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України». З системного аналізу вищенаведених приписів, органи Антимонопольного комітету України мають: першочергово встановити наявність відноси конкуренції між заявником та відповідної особою; виходити не лише з виключних прав власника зареєстрованого знаку для товарів і послуг щодо його використання, але й із виключної компетенції органів антимонопольного комітету в сфері захисту від недобросовісної конкуренції;

(10) Чинне антиконкурентне законодавство не пов`язує можливість захисту від недобросовісної конкуренції виключно із наявністю у постраждалої особи права на відповідний об`єкт інтелектуальної власності.

V. Позиція третьої особи у справі.

Третя особа з позовною заявою та вимогами викладеним в ній не погоджується з підстав їх необґрунтованості, вважає що відповідач виконав свої обов`язки щодо розгляду заяви позивача у повному обсязі, належним чином, у межах своєї компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства та зазначає у своїх поясненнях, що:

(1) Позивач Кравченко Н.В. є власником свідоцтва на знак для товарів та послуг №257484 від 25.04.2019, а саме: графічне зображення зеленого кольору на білому фоні - листочок з словесними позначеннями AVA Laboratorium В ГАРМОНИИ С ПРИРОДОЙ;

(2) ТОВ «МЕЙКАП» не наносить знак для товарі та послуг, а саме: графічне зображення зеленого кольору на білому фоні - листочок з словесними позначеннями AVA Laboratorium В ГАРМОНИИ С ПРИРОДОЙ ані на товар, ані на упаковку, ані на вивіску, ані на етикетку, нашивку чи бірку, не зберігає такий товар, не продає, не імпортує, не експортує, не пропонує із його використанням жодної послуги, не застосовує у діловій документації, та в рекламі у мережі інтернет;

(3) ТОВ «МЕЙКАП» ніколи не закуповувало та здійснювало реалізацію жодних товарів кінцевим споживачам, відповідно, відсутні підстави для застосування до нього ч. 1. ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»;

(4) На сайті ТОВ «МЕЙКАП» позначення "AVA Laboratorium" зазначається для опису товару, що реалізується іншими суб`єктами господарювання. У будь-якому випадку порушення прав на ТМ тут не мають місце, оскільки такий товар введений в цивільний оборот власником знаку, тобто в даному випадку діє принцип «вичерпання прав». Зазначений принцип означає, що власник свідоцтва втрачає право забороняти будь-яку із наведених вище дій по відношенню до товару, який був введений ним у цивільний оборот, і подальше використання знака для товарів та послуг по відношенню до такого товару є вільним та не потребує згоди власника знака для товарів і послуг (у даному випадку продукцію виготовлено, зареєстровано знак для товарів та послуг на території Польщі);

(5) інформація розміщена на сайті ТОВ «МЕЙКАП» цілком відповідає дійсності і єдиною метою її розміщення на сайті є інформування споживачів щодо походження товару, його виробника, тощо. Сайт не містить жодних відомостей та посилань на те, що ТОВ «МЕЙКАП» є ексклюзивним дистриб`ютором польського бренду «AVA Laboratorium», тому твердження позивача, що у споживачів може скластися таке враження є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи;

(6) Основним видом діяльності ТОВ «МЕЙКАП» є оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, відповідно ТОВ «МЕЙКАП» здійснює діяльність відмінну від продажу косметичної та іншої продукції та не є конкурентом позивачеві у розумінні законодавства про захист економічної конкуренції;

(7) Відповідно до статті 25 Господарського кодексу України держава підтримує конкуренцію як змагання між суб`єктами господарювання, що забезпечує завдяки їх власним досягненням здобуття ними певних економічних переваг, внаслідок чого споживачі та суб`єкти господарювання отримують можливість вибору необхідного товару і при цьому окремі суб`єкти господарювання не визначають умов реалізації товару на ринку. Отже, суб`єкти господарювання, що здійснюють реалізацію товарів на сайті ТОВ «МЕЙКАП» також мають право на здорову та чесну конкуренцію.

VІ. Оцінка судом доказів та висновки суду.

Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання незаконним та таким, що не відповідає вимогам пункту 1 частини першої статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», частини 1 та 2 другої статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.09.2019 про відмову у розгляді справи за заявою фізичної особи - підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП», оформленого листом Київського обласного територіального відділення АМКУ від 30.09.2019 №60-02/5560 за підписом Голови відділення Хмельницького О.М. та зобов`язання Київського обласного територіального відділення АМК прийняти процесуальне рішення за наслідками розгляду заяви фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП».

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Згідно ч. 1 та 2 ст.19 Закону України «Про антимонопольний комітет України» під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів. Втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб`єктів господарювання, а також політичних партій та інших об`єднань громадян чи їх органів у діяльність Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень забороняється, за винятком випадків, визначених законами України.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції. У випадках, коли дії чи бездіяльність, що містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції не має відчутного впливу на умови конкуренції на ринку, заявнику може бути відмовлено у розгляді справи.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи, у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення.

Процесуальні засади діяльності органів Антимонопольного комітету України щодо захисту від недобросовісної конкуренції, зокрема розгляд справ про недобросовісну конкуренцію, порядок виконання рішень та розпоряджень органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень, їх перевірка, перегляд, оскарження та гарантії учасників процесу, інші питання щодо захисту від недобросовісної конкуренції регулюються законодавством про захист економічної конкуренції з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 27 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»).

Окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції (далі - порушення законодавства про захист економічної конкуренції, порушення) органами Антимонопольного комітету України відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлюють Правила розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затверджені розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 N 5 (далі по тексту - Правила розгляду справ).

Пунктом 14 розділу IV "Підстави для початку розгляду справ" Правил розгляду справ внормовано, що органи Комітету розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за підставами, визначеними статтями 36 і 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до п. 19 розділу IV. Підстави для початку розгляду справ Правил розгляду справ, заява про порушення розглядається протягом 30 календарних днів, а у разі потреби одержання додаткової інформації, яка не може бути надана заявником, строк розгляду заяви може бути подовжений державним уповноваженим, головою відділення на 60 календарних днів, про що письмово повідомляється заявнику.

У разі не виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений відмовляє у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику (п. 20 розділу IV. Підстави для початку розгляду справ Правил розгляду справ).

Заявнику може бути відмовлено у розгляді справи на підставі частини другої статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", коли дії чи бездіяльність, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не мають відчутного впливу на умови конкуренції на ринку. Вирішуючи це питання, органи Комітету виходять зокрема з розміру збитків, завданих чи які можуть бути завдані суспільству чи окремим особам унаслідок порушення, можливості припинення порушення та усунення його наслідків без порушення справи (п. 20 - 1 розділу IV. Підстави для початку розгляду справ Правил розгляду справ).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 39 Законом України "Про захист економічної конкуренції" заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Позивач звернувся до АМК із заявою про порушення, тобто є заявником у розумінні приписів статті 39 Закону "Про захист економічної конкуренції".

У листі "Про результати розгляду заяви" від 30.09.2019, надісланому АМК позивачу за підписом голови відділення О. Хмельницького - державного уповноваженого зазначено, що у діях ТОВ "МЕЙКАП" не виявлено ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Таким чином, позивачу листом за підписом державного уповноваженого надано відповідь про відмову в розгляді справи.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Виходячи із системного аналізу положень статей 7, 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та пункту 20 Правил розгляду справ, відмова Комітету в розгляді справи, оформлена листом, по свій суті є рішенням Комітету, тобто актом індивідуальної дії, що може бути оскаржений в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17, з якої вбачається, якщо у справі заявлено вимогу про скасування рішення Комітету про відмову у розгляді справи, такий спосіб захисту означатиме, що Комітет має повторно розглянути відповідну заяву й ухвалити законне обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді.

Чинним законодавством майже не врегульовано процедури та критеріїв, за якими АМК ухвалює рішення про відкриття чи відмову в розгляді заяви, відтак рішення АМК про відмову має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, та повинне розкривати заявникові мотиви його ухвалення.

У вирішенні господарським судом спору щодо визнання недійсним (незаконним) рішення про початок розгляду справи чи відмову в розгляді заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження або рішення; разом з тим підлягає встановленню наявність обставин, які свідчили б про видання оспорюваного розпорядження (рішення) з порушенням чинного законодавства та/або компетенції органу, що його видав.

Стаття 1 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначає останню як будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Отже, обов`язковою умовою для притягнення особи до відповідальності за порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції є вчинення нею дій, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності.

Закон України «Про захист від недобросовісної конкуренції», відповідно до ст. 2 такого закону, застосовується до відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарювання у зв`язку з недобросовісною конкуренцією, у тому числі у разі вчинення ними дій за межами України, якщо ці дії мають чи можуть мати негативний вплив на конкуренцію на її території, якщо інше не встановлено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Вказана стаття також визначає, що ринок товару (товарний ринок) - це сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція, а товар - це будь-який предмет господарського обороту, в тому числі продукція, роботи, послуги, документи, що підтверджують зобов`язання та права (зокрема цінні папери).

Враховуючи положення наведених норм чинного законодавства першочерговою підставою для застосування до правовідносин суб`єктів господарювання Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» є наявність відносин конкуренції між відповідними суб`єктами господарювання.

Стаття 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визнає недобросовісною конкуренцією неправомірне використання позначень. Згідно зазначеної норми неправомірним є використання імені, комерційного (фірмового) найменування, торговельної марки (знака для товарів і послуг), рекламних матеріалів, оформлення упаковки товарів і періодичних видань, інших позначень без дозволу (згоди) суб`єкта господарювання, який раніше почав використовувати їх або схожі на них позначення у господарській діяльності, що призвело чи може призвести до змішування з діяльністю цього суб`єкта господарювання.

Для початку розгляду справи за ознаками порушення, визначеного ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» необхідно встановити наявність у діях суб`єктів господарювання (у сукупності) таких ознак порушення:

- підтверджений документально факт використання чужого позначення у господарській діяльності;

- доведена першість заявника у використанні позначення у господарському обігу та здобуттям ним репутації на певному ринку;

- відсутність дозволу особи, яка має право на використання позначення та право забороняти використання позначення іншим особам;

- можливість змішування товарів і діяльності порушника з товарами і діяльністю заявника.

Відсутність доказів стосовно хоча б однієї із складових частин ознак порушення унеможливлює застосування ст. 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» до тих правовідносин, які виникають у зв`язку із використанням будь - якого позначення, при цьому між відповідними суб`єктами господарювання обов`язкова наявність відносин конкуренції.

При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень.

Відповідно до п. 12, 13 розділу ІІІ. Докази Правил розгляду справ доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість визначити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Збір доказів здійснюється органами чи посадовими особами Комітету, відділення незалежно від місця знаходження доказів.

В п. 23. Розділу VII. Розгляд справи Правил розгляду справ визначено, що службовцями Комітету, відділення, яким доручено збирання та аналіз доказів, проводяться дії, направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін.

Зокрема у справах можуть проводитися такі дії:

дослідження регіонального або загальнодержавного ринку;

одержання від сторін, третіх осіб, інших осіб письмових та усних пояснень, які можуть фіксуватися в протоколі;

вилучення письмових та речових доказів, зокрема документів, предметів чи інших носіїв інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі;

накладення арешту на предмети, документи, інші носії інформації, що можуть бути доказами чи джерелами доказів у справі.

За результатами збирання та аналізу доказів у справі складається подання з попередніми висновками, яке вноситься на розгляд органів Комітету, яким підвідомча справа.

Для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, ремесла тощо, розпорядженням органів Комітету, яким підвідомча справа, може бути призначена експертиза.

Пункт 19 Правил розгляду справ, в тому числі, визначає право Комітету залишити заяву без руху, якщо її подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 Правил, і це перешкоджає розгляду заяви.

Із матеріалів справи вбачається, що спочатку заява фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП» була залишена Комітетом без руху листом від 19.07.2019 № 60-02/4021, і Комітетом було запропоновано заявнику надати до Відділення інформацію та копію всіх документів, які б підтверджували зазначені у заяві обставини. Зокрема, Комітет пропонував надати: експертні висновки, судові рішення тощо, які свідчать про те, що ТОВ «МЕЙКАП» на його сайті поширюється/розміщується позначення, що є ідентичним, схожим тощо позначенню, право власності на яке має заявник (п. 7 листа); документальне підтвердження змішування діяльності заявника із діяльністю ТОВ «МЕЙКАП» (п. 8 листа); чи є вартість продукції бренду «AVA Laboratorium», що пропонує ТОВ «МЕЙКАП» вищою/нижчою/однаковою в порівнянні з ціною, що пропонує заявник (п. 9 листа); інформацію чи є заявник конкурентом ТОВ «МЕЙКАП», якщо так, вказати з якого часу та на якому ринку (п. 16 листа).

Заявник у строк визначений Комітетом надав додаткові матеріали та інформацію в заяві від 29.07.2019. Окрім іншого, у відповідній заяві позивач зазначив, що: позначення, яке використовує ТОВ «МЕЙКАП», зображене на товарах, які пропонуються для продажу на сайті ТОВ «МЕЙКАП», є тотожним знаку для товарів і послуг, право на який зареєстровано за Кравченко Н. В. та надав фото етикеток товарів продукції « AVA Laboratorium », яка була придбана заявником з використанням інформації на сайті ТОВ «МЕЙКАП» (щодо п. 7 листа); заявник стверджував, що в даному випадку змішування виникає саме по собі, оскільки ТОВ «МЕЙКАП» використовує позначення, належне заявнику на підставі свідоцтва для класу яких, видане дане свідоцтво, на підтвердження чого надано фото переписки зі споживачем продукції на сторінці «AVA Laboratorium» у соціальній мережі Фейсбук, з якої видно, що споживач не розрізняє продавців товару (щодо п. 8 листа); вартість товарів, яка застосовується ТОВ «МЕЙКАП» є значно нижчою, ніж рекомендована заявником вартість даних товарів, на підтвердження чого надав порівняльну таблицю (щодо п. 9 листа); ТОВ «МЕЙКАП» здійснюють реалізацію та пропонування для реалізації продукцію - косметичні засоби ТМ «AVA Laboratorium», право на яку належить Кравченко Н. В. , тобто вони діють на одному і тому ж ринку, отже ТОВ «МЕЙКАП» є конкурентом ФОП Кравченко Н. В. (щодо п. 16 листа).

Матеріалами справи також підтверджено, що Комітетом була направлена вимога «Про надання інформації» ТОВ «МЕЙКАП», яка була виконана останнім. ТОВ «МЕЙКАП» надав запитувану Комітетом інформацію та документи, що підтверджують надану інформацію. Зокрема, ТОВ «МЕЙКАП» повідомив Комітет, що здійснює свою діяльність по КВЕД 63.11. Оброблення даних, розміщення інформації на веб - вузлах і пов`язана з ними діяльність; що здійснює діяльність виключно щодо розміщення інформації щодо товарів на сайті для кінцевого споживача, а заявник, в свою чергу, здійснює реалізацію (продаж) товарів, на яких міститься знак для товарів і послуг «AVA Laboratorium»; що на сайті ТОВ «МЕЙКАП» продукція пропонується кінцевим споживачам не самим ТОВ «МЕЙКАП», а продавцями, які користуються послугами ТОВ «МЕЙКАП» щодо розміщення інформації про товари на сайті, зокрема, у 2019 році - La MakeUpSp.z.o.o, ul. Domaniewska 37, lok. 17.6, 02-672 Warszawa; ТОВ «МЕЙКАП» не здійснює рекламування товарів та послуг; ТОВ «МЕЙКАП» не наносить знак для товарів та послуг «AVA Laboratorium» та знак для товарів та послуг «AVA Laboratorium в гармонії з природою» ані на товар, ані на упоковку, ані на вивіску, ані на етикетку, нашивку чи бірку, не зберігає такий товар, не продає, не імпортує, не експортує, не пропонує із його використанням жодної послуги, не застосовує у діловій документації, в рекламі та у мережі інтернет.

За результатами розгляду заяви Комітет ознак порушень законодавства про захист від недобросовісної конкуренції не виявив, з огляду на що, у відповідності до п. 20 Правил розгляду заяв, повідомив заявника про відмову в розгляді справи. Відповідне повідомлення було оформлене Комітетом як лист «Про результати розгляду заяви» від 30.09.2019 № 60-02/5560 за підписом голови відділення О. Хмельницького. У відповідному листі Комітет, на переконання Суду, вичерпно та ґрунтовно розкрив заявникові мотиви ухвалення відповідного рішення. В тому числі, зазначив, що ТОВ «МЕЙКАП» і заявник здійснюють свою діяльність на різних товарних ринках, що ТОВ «МЕЙКАП» не здійснює діяльність з роздрібної торгівлі, у тому числі через мережу Інтернет, що Комітетом не встановлена схожість позначень, які розміщують на своїх сайтах заявник та ТОВ «МЕЙКАП», та що на підставі зазначеного АМК дійшов висновку про унеможливлення змішування товарів і діяльності заявника з товарами і діяльністю ТОВ «МЕЙКАП».

Зазначене свідчить, що при розгляді заяви позивача Комітет діяв у відповідності до норм, визначених Правилами розгляду справ та здійснював збір та аналіз доказів для з`ясування фактичних обставин справи.

Визначення ринку господарювання під час застосування законодавства про захист економічної конкуренції є основою для визначення наявності та/або відсутності між суб`єктами господарювання конкурентних відносин та відповідно основою для встановлення підстав для застосування до учасників відповідних правовідносин саме конкурентного законодавства. Оскільки, визначення відповідного ринку здійснюється з метою визначення конкурентів суб`єкта господарювання, які здатні обмежувати його дії на ринку.

Комітет дослідивши та проаналізувавши фактичні обставини щодо зазначених в заяві ФОП Краченко Н. В. тверджень, встановив, що ТОВ «МЕЙКАП» здійснює свою господарську діяльність на іншому ринку, ніж ринок продажу косметичної та іншої продукції та або ринок рекламних послуг, та відповідно дійшов висновку, що ФОП Кравченко Н. В. та ТОВ «МЕЙКАП» не є конкурентами у розумінні законодавства про захист економічної конкуренції.

Комітетом також були проаналізовані обставини щодо наявності/відсутності ознак змішування діяльності заявника з діяльністю ТОВ «МЕЙКАП» та було з`ясовано чи існує можливість змішування товарів і діяльності ТОВ «МЕЙКАП» з товарами і діяльністю ФОП Кравченко Н. В. Комітетом встановлено, що на сайті заявника останнім розміщувалися позначення у вигляді графічного зображення листочку та словесних позначень білого кольору на фіолетовому фоні та зеленого кольору на білому фоні, а на сайті ТОВ «МЕЙКАП», останнє розміщувало позначення «AVA Laboratorium» чорного кольору в рубриці товарів, де міститься перелік товарів в розрізі брендів та на сторінках, де розміщено всі товари бренду та де міститься інформація про історію бренду. Тобто ТОВ «МЕЙКАП» на своєму сайті розміщував, за висновком Комітету, інформацію про назву та походження товару, і розміщена інформація по формі відрізняється за графічно - кольоровою композицією та загальним стилем від позначення, власником якого є заявник, що виключає їх схожість та можливість сплутування.

В силу приписів пунктів 1, 2 ч.1, ч.4 ст.7, а також ч. 1 та 2 ст.19 Закону України «Про антимонопольний комітет України» здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України не допускається.

У відповідності з п. 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Комітету від 23.02.2001 № 32-р, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за №129/5482 передбачено, що діяльність щодо виявлення, попередження та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції здійснюється територіальним відділенням з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України, а також Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджуються Комітетом.

За змістом ст. 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вирішення питань щодо прийняття розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України, та в розумінні ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", є способом реалізації покладених на них законодавством владних управлінських функцій у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Отже, надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України, і прийняттям спірного рішення така компетенція була реалізована.

Питання наявності та/або відсутності з боку ТОВ «МЕЙКАП» порушень прав інтелектуальної власності ФОП Кравченко Н. В. Комітетом не досліджувалися, і не могли бути досліджені, оскільки останній не наділений повноваженнями щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності і такий захист не входить до кола завдань Комітету, адже завданням Комітету є забезпечення дотримання прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і держави саме в сфері конкуренції у підприємницькій діяльності.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комітету (викладена в листі Київського обласного територіального відділення АМКУ від 30.09.2019 №60-02/5560 відмова Голови відділення Хмельницького О.М. у розгляді справи за заявою фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП») прийняте відповідачем у межах передбачених законодавством повноважень, визначених завдань та встановленої законодавством України компетенції та в порядку визначеному законом, що спростовує доводи касаційної скарги про протилежне.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши обставини розгляду Комітетом заяви позивача та повноту їх встановлення в оскаржуваному рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини викладені заявником в заяві, досліджено подані документи, належним чином проаналізовано відповідні відносини та прийнято рішення віднесене до його виключної компетенції.

Оскільки ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" містить вичерпний перелік підстав для визнання рішень Комітету недійсними, та надання висновків щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції належить до виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України, і при прийнятті оскаржуваного рішення Комітетом було дотримано всіх вимог чинного законодавства, в даному випадку відсутні підстави для визнання спірного рішення незаконним (недійсним) та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо повторного прийняття рішення за заявою фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП».

Суд відхиляє посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду зроблені в постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17, оскільки висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/23000/17, які стосуються захисту прав споживачів нна отримання повної та достовірної інформації, не є релевантними спірним правовідносинам у даній справі, які стосуються встановлення факту наявності чи відсутності порушень правил конкуренції між позивачем та третьою особою.

Твердження позивача, що Відділенням не призначалася експертиза і невідомо, чи хтось із працівників володіє спеціальними знаннями для надання відповідної оцінки можливості сплутування словесних позначень не можуть братися до уваги, оскільки призначення експертизи є правом, а не обов`язком Відділення. Крім того, заявник не був позбавлений права під час розгляду Комітетом його заяви заявити клопотання про призначення експертизи та/або подати висновок спеціаліста, висновок експертизи, складений на замовлення заявника, проте таке клопотання ним не заявлялося і відповідних доказів Комітету подано не було, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу учасників справи, що при розгляді даної справи ним встановлювалися та здійснювалася оцінка лише тих обставин справи, що входять до предмету доказування по справі, і відповідно не встановлював та не оцінював обставини, про які зазначали учасники справи, але які не входять в предмет доказування у даній справі, і не розглядав докази надані учасниками справи на їх підтвердження. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90299 та під час розгляду відповідачем відповідної заяви ним було всебічно, повно і об`єктивно розглянуто її обставини, а відтак у суду відсутні передбачені ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстави для визнання недійсним або скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, а відтак - вимоги позивача про визнання недійсним рішення Комітету (викладеної в листі Київського обласного територіального відділення АМКУ від 30.09.2019 №60-02/5560 відмова Голови відділення Хмельницького О.М. у розгляді справи за заявою фізичної особи-підприємця Кравченко Надії Володимирівни від 25.06.2019 про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції ТОВ «МЕЙКАП») є необґрунтованими, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову та інші витрати понесені позивачем покладаються на позивача.

Суд, з огляду на подання представником позивача заяви 05.06.2020 з додатковими доказами на підтвердження витрат на правничу допомогу, окремо звертає увагу позивача на положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якими, зокрема, визначено, що інші судові витрати, крім судового збору (в тому числі витрати на правничу допомогу), покладаються у разі відмови в позові на позивача. Суд відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог відтак витрати позивача на правничу дорогу покладають на позивача, і їх розподіл між іншими учасниками справи Суд не здійснює.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Кравченко Надії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, Київ 35, 03035; ідентифікаційний код 21602826) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕЙКАП" (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 11 Б; ідентифікаційний код 37636170) про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати позивача покласти на Фізичну особу - підприємця Кравченко Надію Володимирівну ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.06.2020.

Суддя Г.П. Бондаренко