ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року Справа № 908/542/20

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.03.2020 за результатами розгляду заяви Приватного підприємства "Оптторг" про забезпечення позову у справі №908/542/20 (суддя Дроздова С.С.)

за позовом: Приватного підприємства "Оптторг", м. Бердянськ Запорізької області

до відповідача: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт", м. Київ

про визнання іпотеки припиненою, усунення перешкод

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2020 року Приватне підприємство "Оптторг" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд за адресою: м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2, що належить державним реєстраторам, також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відчуження комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 », що належить Приватному підприємству «ОПТТОРГ», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104.

В обґрунтування цієї заяви позивач посилається на те, що повністю виконав свої зобов`язання перед Банком, втім Банк здійснив відчуження прав за кредитним та іпотечним договорами, а набувач цих прав безпідставно вимагає в нього погашення боргу та надіслав повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку. Вказує, що внаслідок таких дій третьої особи може безпідставно позбавитися свого майна до вирішення спору по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.03.2020 (суддя Дроздова С.С.) заяву Приватного підприємства "Оптторг" про забезпечення позову задоволено. Заборонено до вирішення справи по суті суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо комплексу будівель та споруд за адресою: м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2, що належить державним реєстраторам, також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відчуження комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , буд АДРЕСА_1 Б», що належить Приватному підприємству «ОПТТОРГ» (71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 31071396), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104.

Ухвала обгрунтована необхідністю збереження стану справ з цим майном, який був на час порушення провадження у справі, та можливості у майбутньому використання ефективного захисту порушеного права в межах однієї справи, з огляду на можливість вчинення реєстраційних дій по припиненню прав позивача на це майно.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" подала апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив її скасувати, в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- позивач безпідставно стверджує, з чим погодився суд, про відсутність заборгованості за кредитним договором №415-01-07 від 27.09.2007, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором за період з 08.11.2012 по 12.02.2013 при розгляді справи №801/6304/2012 судом не встановлювався;

- третя особа в законний спосіб набула право вимоги за спірним кредитним договором, тому має право вимагати погашення боргу та право набуття права власності на предмет іпотеки за іпотечним заствереженням шляхом звернення до реєстратора (нотаріуса) з метою реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки;

- суд не врахував, що позивач вже неодноразово звертався з подібними позовними вимогами до суду, про що свідчать справи №908/2161/18, №908/2427/18, та подання цього позову свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову та заяви про його забезпечення з метою затягнення задоволення законних вимог ТОВ «ФК Горизонт»;

- застосовані судом заходи забезпечення позову порушують права апелянта на задоволення вимог до боржника за рахунок предмета іпотеки;

- суд проігнорував імперативні положення статті 139 ГПК України щодо зустрічного забезпечення, яке повинен запропонувати заявник та застосувати суд.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК Горизонт», а ухвалою від 13.05.2020 розгляд справи призначено у судовому засіданні з повідомленням сторін на 15.06.2020.

Позивач надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу. Проти доводів апелянта заперечує, вказує, що на час подання позову він не мав жодної інформації про укладення договору про відступлення прав вимоги від 07.11.2019, та третя особа безпідставно посилається на наявність заборгованості, оскільки виконавче провадження щодо стягнення боргу 854 880,79 грн було закінчено у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі, матеріали справи не містили доказів заборгованості за відсотками; апелянт безпідставно стверджує про наявність заборгованості за кредитом, відсотками, жодних доказів на підтвердження цього не надає. Вважає також безпідставним твердження апелянта про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, а питання щодо суті і предмету спору підлягають з`ясуванню саме при розгляді справи по суті. Посилається на те, що відповідачем не здійснено заходів щодо припинення обтяжень речових прав на предмет іпотеки з моменту повного виконання зобов`язання, банк продовжує продаж своїх активів, зокрема і права вимоги до позивача, тому суд першої інстанції правомірно застосував заходи забезпечення позову.

На електронну адресу суду надійшла заява позивача про відкладення розгляду справи, втім вона не підписана електронним цифровим підписом особи, яка зазначена в ній як підписант директор Пінчук С.О., тому залишається судом без розгляду.

Також від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, підписане представником позивача адвокатом Шеремета Р.Б., обгрунтоване посиланнями на обставину знаходження адвоката у відрядженні та неможливістю взяти учать в судовому засіданін в режимі відеоконференції поза межами суду, а також запровадженям карантинних заходів.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав, повноважний представник участі в судовому засіданні не брав, жодних клопотань від нього не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від третьої особи клопотань не надходило, її представник участі в судовому засіданні не брав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

З огляду на те, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обов`язковою, сторони були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційний, суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги в цьому судовому засіданні. Також відхиляє клопотання адвоката позивача з цих же підстав, та зазначає, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали оскарження ухвали, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про забезпечення позову.

Апеляційним судом встановлено, що Господарським судом Запорізької області розглядається справа №908/542/20 за позовом Приватного підприємства "Оптторг" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт", провадження у якій відкрито ухвалою від 19.03.2020 року.

Позивач просить:

- визнати виконаними зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №415-01-17 від 27.08.2007р. та Іпотечним договором №02911/0907 від 28.09.2007р., укладеними між Приватним підприємством "ОПТТОРГ" та Відкритим акціонерним товариством (ПАТ) "БАНК ФІНАНСИ та КРЕДИТ";

- припинити дію Іпотечного договору №02911/0907 від 28.09.2007 р., укладеного між Відкритим акціонерним товариством (ПАТ) "БАНК ФІНАНСИ та КРЕДИТ" та Приватним підприємством "ОПТТОРГ" у зв`язку з виконанням основного зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №415-01-17 від 27.08.2007р.;

- усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом припинення обтяження речового права, внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 5748503 на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2"Б", належний на праві власності Приватному підприємству "ОПТТОРГ", що накладене 28.09.2007р. приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Чуєвою Т.Т. на підставі договору іпотеки №02911/0907 від 28.09.2007р., та внесенням відповідних відомостей.

Відтак, предметом розгляду у справі №908/542/20, зокрема, є усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом припинення обтяження речового права, тобто наявний спір про право.

Як вбачається із матеріалів оскарження ухвали, 27.09.2007 (судом першої інстанції помилково зазначено 27.09.2017) між Приватним підприємством «ОПТТОРГ», як позичальником, та ВАТ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ», як Банком, було укладено Договір про відновну кредитну лінію №415-01-17 (надалі - Кредитний договір) та додаткові угоди до нього, предметом якого було відкриття позичальнику відновної кредитної лінії на загальну суму 1170000,00 грн зі строком погашення до 26.09.2009 та сплатою визначених договором процентів.

На забезпечення вказаних зобов`язань 28.09.2007 між ПП «ОПТТОРГ» та ВАТ «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» було укладено Іпотечний договір №02911/0907, щодо передачі в іпотеку Банку як Іпотекодержателю нерухомого майна: комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2 «Б» (надалі - Іпотечний договір).

За позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПП «ОПТТОРГ», ТОВ «Азовські жниварки», Пінчук С.О., Пінчук І.Ю. рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12.02.2013 у справі №801/6304/2012 було стягнуто солідарно з ПП «ОПТТОРГ», ТОВ «Азовські жниварки», Пінчук С.О., Пінчук І.Ю. на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за Кредитним договором №415-01-07 в розмірі 854 880,79 грн.

Рішення було виконано примусово, про що 12.12.2016 державним виконавцем Бердянського ВДВС Данилевською О.П. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №42339169 відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі.

Як стерджує позивач, 14.02.2020 року на його адресу від ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» надійшла вимога про усунення порушення, яка датована 18.12.2019 та копія якої є в матеріалах оскарження, що не заперечується третьою особою. У цій вимозі зазначено про необхідність сплати боргу за договором №415-01-07 від 27.09.2007 саме ТОВ «ФК Горизонт» та міститься попередження, що в разі несплати боргу ТОВ «ФК Горизонт» використає своє право набуття права власності на предмет іпотеки.

Заявник також надав роздруківки з Інтернет-сайтів щодо продажу активів Банку на відкритих торгах, зокрема і його активів, а до відзиву на апеляційну скаргу долучив Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 27.02.2020, з якої вбачається, що нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104: комплекс будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 , буд АДРЕСА_3 зареєстровано за ним на праві власності. На вказане майно зареєстровано обтяження та іпотекодержателем зазначено ТОВ «ФК Горизонт».

Апелянт на підтвердження прав щодо вимог за кредитним договором надав договір на відступлення прав вимоги, що укладений між ним та Банком 07.11.2019, де в Додатку №1 під №№64-67 наявний договір з позивачем.

Не погоджуючись з наявністю заборгованості за кредитним договором та посилаючись на те, що існує реальна загроза вибуття із його власності нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, 24.03.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, яка була задоволена судом оскаржуваною ухвалою від 25.03.2020.

Заява про забезпечення позову також обгрунтована тим, що враховуючи приписи Закону України «Про нотаріат» та Закону України «Про виконавче провадження» на даний час існує загроза здійснення реєстраційних дій щодо спірного майна без згоди та повідомлення власника ПП «ОПТТОРГ». Вказує на те, що використовує в своїй господарській діяльності для отримання прибутку спірний об`єкт, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, діяльність ПП «ОПТТОРГ» буде «паралізована», у зв`язку з чим здійснення розрахунків з контрагентами, виплати заробітної плати працівникам, а також сплачувати обов`язкові платежі до бюджету буде неможливо, що призведе до вкрай тяжких, невідворотних та непередбачуваних фінансових наслідків для ПП «ОПТТОРГ».

Як вірно зазначено судом першої інстанції, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Виходячи зі змісту позовних вимог та визначених ПП «Оптторг» підстав позову, позивачем оспорюється право іпотеки банку на спірне нерухоме майно та безпідставність запису про його обтяження.

З метою збереження стану справ з цим майном, який був на час порушення провадження у справі, та можливості у майбутньому використання ефективного захисту порушеного права в межах однієї справи, та встановлені вище обставини спору між сторонами щодо наявності/відсутності заборгованості за кредитним договором, реальної загрози перереєстрації права власності на спірне майно за новим кредитором, який є апелянтом за цією скаргою, та подальше його відчуження, що унеможливить в подальшому, в разі задоволення позову, ефективний захист прав позивача в одному провадженні, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо необхідності вжиття заходів забезпечення цього позову.

Застосовані заходи є належними та адекватними суті спору, не суперечать вище наведеним положенням процесуального закону та заява правомірно задоволена судом першої інстанції.

Відповідно до Закону України, від 01.07.2004, №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ст. 1, 2 Закону).

Проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного об`єкта нерухомого майна (ст. 25 Закону).

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Натомість, Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлює порядок державної реєстрації суб`єктів господарювання, визначає, що такі дані вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до якого зокрема вносяться дані про юридичну особу чи фізичну особу-підприємця, її назву, місце знаходження, дані про засновників та керівників, тощо.

Тому, заявник помилково зазначає, що заборона про здійснення реєстраційних дій щодо сіпрного майна повинна бути внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на що суд першої інстанції не звернув уваги, хоча в мотивувальній частині ухвали посилався саме на Закон України, від 01.07.2004, №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виправити цю помилку в ухвалі суду, яка не змінює по суті самого заходу забезпечення позову, який полягає в забороні здійснення реєстраційних дій саме щодо спірного нерухомого майна.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія суду зазначає наступне. В межах перегляду ухвали про забезпечення позову апеляційний суд не встановлює правомірність заявлення позовних вимог, наявність боргу чи його відсутність, розгляд справи ще не закінчено та основні висновки з цього приводу місцевий суд приймає за наслідками вирішення спору по суті.

Право на звернення до суду гарантовано Конституцією України, тому апелянт безпідставно стверджує про зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом подання завідомо безпідставного позову та заяви про його забезпечення.

Твердження скаржника про те, що застосовані судом заходи забезпечення позову обмежили його права розпоряджатися спірним нерухомим майном як предметом іпотеки є безпідставними, оскільки застосовані місцевим господарським судом заходи забезпечення позову унеможливлюють лише внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно об`єкта нерухомого майна, носять тимчасовий характер до вирішення спору, не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності третьої особи в цілому та спрямовані на запобігання ймовірним порушенням прав позивача та забезпечують збалансованість інтересів сторін.

Посилання скаржника на порушення судом положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України є безпідставними, оскільки в оскаржуваній ухвалі суд обґрунтував наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Отже, зустрічне забезпечення вживається на розсуд суду та його невжиття судом не має наслідком скасування ухвали суду про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, ухвала Господарського суду Запорізької області від 25.03.2020 за результатами розгляду заяви Приватного підприємства "Оптторг" про забезпечення позову у справі №908/542/20, як прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права по суті, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення. Втім, апеляційний суд змінює її резолютивну частину відповідно до положень чинного законодавства.

Керуючись 136-139, 269, 271, 282 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.03.2020 за результатами розгляду заяви Приватного підприємства "Оптторг" про забезпечення позову у справі №908/542/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.03.2020 за результатами розгляду заяви Приватного підприємства "Оптторг" про забезпечення позову у справі №908/542/20 змінити, виклавши частину другу резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

«Заборонити до вирішення справи по суті суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відносно об`єкта нерухомого майна: комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 щодо відчуження комплексу будівель та споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 та належить Приватному підприємству «ОПТТОРГ» (71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 31071396), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 104.

Стягувач: Приватне підприємство «ОПТТОРГ», 71100 Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Вроцлавська, буд. 2-Б, ідентифікаційний код юридичної особи 31071396.

Боржник: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк "Фінанси та Кредит", 04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 48, ».

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з часу складання повної постанови відповідно до положень, визначених в ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 16 червня 2020 року.

Набрання законної сили - 15 червня 2020 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна