УХВАЛА

м. Київ

04.06.2020Справа № 910/13439/19

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича

до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

про стягнення 145 988 грн 84 коп.

Представники сторін:

від стягувача (скаржника): не з`явився

від боржника: не з`явився

від Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича: не з`явився

встановив:

27.09.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича з вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 145 988 грн 00 коп. заборгованості за договором оренди 88/100 частини нежитлових приміщень від 13.10.2015, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Щотовим Ігорем Миколайовичем та Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський", в тому числі: 105 000 грн 00 коп. основної заборгованості, 31 815 грн 00 коп. інфляційних втрат та 9 173 грн 84 коп. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/13439/19 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення 145 988 грн 00 коп. заборгованості за договором оренди 88/100 частини нежитлових приміщень від 13.10.2015 відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича задоволено частково; скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 08.01.2020 у справі № 910/13439/19; в частині відмови в стягненні 105 000 грн 00 коп. основної заборгованості постановлено нове рішення; частково задоволено позов Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на користь Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича 105 000 грн 00 коп. основної заборгованості.

30.04.2020, на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020, з урахуванням ухвали від 28.04.2020, яка набрала законної сили 01.04.2020, видано наказ.

27.05.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича надійшла скарга на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича, відповідно до якої скаржник просить суд визнати неправомірними та скасувати рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у формі повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на користь Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича 105 000 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 розгляд скарги Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у справі № 910/13439/19 призначено на 04.06.2020.

03.06.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича надійшло клопотання про розгляд справи без участі виконавця.

Представники сторін та приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича у судове засідання 04.06.2020 не з`явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з частинами 1, 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чулієвим Атаджаном Абдуназаровичем винесено повідомлення від 22.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку із рішенням правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський". Вказане повідомлення, за твердженнями скаржника, суперечить принципу верховенства права, меті й завданням судочинства, які спрямовані на захист порушеного права та виконання остаточного судового рішення.

Розглянувши скаргу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

22.05.2020, за результатами розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 № 910/13439/19, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чулієвим Атаджаном Абдуназаровичем винесено повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 4 частини 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" згідно з яким у ПАТ "Банк Михайлівський" запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Юрія Петровича.

Згідно з даним рішення розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно, призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016 включно.

13.06.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 991, відповідно до якого продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

Відповідно до даного рішення продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Юрія Петровича з 23.06.2016 до 22.07.2016 включно.

Згідно з рішенням Правління Національного банку України від 12.07.2016 № 124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 № 1213, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень ліквідатора банку".

За зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Юрію Петровичу з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.06.2018 № 1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" строком на два роки з 13.07.2018 до 12.07.2020 включно.

Згідно з зазначеним рішенням продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень, визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 частини другої статті 37, пунктом 4 частини першої статті 48 Закону, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Волкову Олександру Юрійовичу строком на два роки з 13.07.2018 до 12.07.2020 включно.

Приймаючи до уваги вищевказані приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 22.05.2020 є правомірними, що в свою чергу виключає можливість визнання таких дій незаконними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що приватний виконавець у цьому випадку, приймаючи спірне повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, діяв у межах та у спосіб, визначених Законом України "Про виконавче провадження", тобто із дотриманням положень пункту 4 частини 4 статті 4 цього Закону, що, в свою чергу, виключає можливість визнання неправомірним та скасування рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 29.05.2018 у справі № 916/215/17.

З огляду на вищезазанчене, суд дійшов висновку, що скаржником (стягувачем) не доведено порушення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Чулієвим Атаджаном Абдуназаровичем порядку вчинення виконавчих дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", з огляду на що суд відмовляє Фізичній особі-підприємцю Щотовк Ігорю Миколайовичу у задоволенні скарги про визнання неправомірними та скасування рішення; зобов`язання виконавця відкрити виконавче провадження.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд вважає скаргу Фізичної особи-підприємця Щотова Ігоря Миколайовича на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 339-345, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Щотову Ігорю Миколайовичу у задоволенні скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича.

Повний текст ухвали складено: 11.06.2020

Суддя Н.Б.Плотницька