РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2020Справа № 910/4762/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомАкціонерного товариства "Страхова компанія "Країна"
доПриватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
простягнення 7 123 грн 00 коп.
Представники:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

07.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на суму 7 123 грн 00 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України належним чином не виконав зобов`язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного ВАЗ -21150 , державний номер НОМЕР_3 , цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/000799626, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2020 відкрито провадження у справі № 910/4762/20 та прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.04.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття.

20.05.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 058662 та постанови Приморського районного суду міста Одеси від 17.12.2019 у справі № 522/18353/19 встановлено, що 04.10.2019 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-210150, державний номер НОМЕР_3 , в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, не врахував безпечну швидкість та дорожні умови, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

14.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Країна" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 192106, яким, зокрема, застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 .

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до замовлення-наряду на ремонт автомобіля, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, складає 11 370 грн 00 коп.

Відповідно до додатку до розрахунку від 17.10.2019 № 55922 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, складає 9 291 грн 00 коп. без ПДВ.

Згідно з актом виконаних робіт від 18.10.2019, виставленим Фізичною особою-підприємцем Баранецьким Д.Г., фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , складає 9 291 грн 00 коп. без ПДВ.

Згідно з страховим актом від 05.11.2019 № 34/55922/2.1.5.1, складеним позивачем, розмір страхового відшкодування складає 9 123 грн 00 коп.

На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 21.10.2019 № 23066/19, позивачем виплачено страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_2 у розмірі 9 123 грн 00 коп., що підтверджується реєстром готівкових/безготівкових термінових переказів від суб`єктів господарювання № 620 та випискою по рахунку позивача від 05.11.2019, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідно до відомостей з Єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ-210150, державний номер НОМЕР_3 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/799626 з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн 00 коп., франшизи - 2 000 грн 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в іншій частині заявлених позовних вимог провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ-210150, державний номер НОМЕР_3 , була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/799626, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ВАЗ-210150, державний номер НОМЕР_3 , власнику автотранспортного засобу марки ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1 , покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

18.12.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією від 16.12.2019 № 16832 з проханням здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 9 123 грн 00 коп., яка була отримана останнім 24.12.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 040.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/799626 розмір франшизи складає 2 000 грн 00 коп.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, з урахуванням норм статей 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 7 123 грн 00 коп. визнаються судом обґрунтованими.

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається з доданих до відзиву документів, 02.04.2020 відповідачем сплачено частково суму страхового відшкодування у розмірі 5 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідач частково виплатив суму страхового відшкодування у розмірі 5 000 грн 00 коп. 02.04.2020, тоді як позивач звернувся до суду з даним позовом 07.04.2020, а провадження у справі відкрито 08.04.2020, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до платіжного доручення від 12.05.2020 № 10954 відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 44 грн 00 коп., тобто після відкриття провадження у даній справі.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, розглянувши надані позивачем докази сплати страхового відшкодування після відкриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 44 грн 00 коп.

З урахуванням вищенаведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 7 123 грн 00 коп. підлягають задоволенню частково на суму 2 079 грн 00 коп.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 44 грн 00 коп. підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмета спору, з огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 000 грн 00 коп., а також обґрунтованості позовних вимог на суму 2 079 грн 00 коп., судовий збір у розмірі 626 грн 50 коп. покладається на відповідача.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі викладеного, керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237-238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (вул. Кирилівська, 40, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 20602681) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (вул. Електриків, 29 А, м. Київ, 04176, ідентифікаційний код 20842474) грошові кошти у розмірі 2 079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) грн 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 626 (шістсот двадцять шість) грн 50 коп.

3. Провадження у справі № 910/4762/20 за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 44 грн 00 коп. закрити.

4. В іншій частині позову щодо заявлених вимог в частині стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 5 000 грн 00 коп. відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька