ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

11.06.2020 м.Дніпро Справа № 904/5635/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Мороза В.Ф. (доповідач),

суддів Чередко А.Є., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 (суддя Первушин Ю.Ю.)

у справі №904/5635/19

за заявою Фізичної особи-підприємця Мороз Юрія Григоровича, с. Старі Кодаки, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна", 49054, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 101;

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мороз Юрій Григорович 27.11.2019 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна", 49054, місто Дніпро, проспект Олександра Поля, будинок 101; .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 у справі №904/5635/19 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна". Визнано грошові вимоги Фізичної особи - підприємця Мороза Юрія Григоровича в загальній сумі 2 225 890,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 30.05.2020.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі №904/5635/19 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна". Припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Смолова Костянтина Вікторовича. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Смачна країна" - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 05.03.2021. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна Країна" призначено ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі №904/5635/19, згідно якої просить скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі №904/5635/19.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що суд дійшов передчасного висновку про визнання боржника банкрутом, оскільки ним не було проведено аналізу фінансового становища підприємства, не здійснено аналіз активів та пасивів боржника та належним чином не з`ясовано питання про недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів. З матеріалів справи вбачається невідповідність наданої інформації боржником до суду, що може свідчити про приховування реального фінансового стану боржника задля ухилення від сплати податків і зборів через процедуру банкрутства. Контролюючий орган позбавлений права провести повно та об`єктивно документальну перевірку, у зв`язку із тим, що у нього відсутні всі необхідні первинні документи для проведення перевірки.

Забезпечення проведення перевірки для достовірного і повного визначення сум податків, що підлягали сплаті ТОВ "Смачна країна" до державного бюджету за період його діяльності та відповідно погашення донарахованих сум податків та зборів в межах цієї справи про банкрутство на користь бюджету є економічними інтересами Держави, які полягають у отриманні належних сум платежів і відповідно виконанні дохідної частини державного бюджету, визначеної Бюджетним кодексом України та забезпечення безумовного дотримання припису ст.67 Конституції України. Забезпечення проведення позапланової перевірки ТОВ "Смачна країна" є економічними інтересами Держави, які полягають у забезпеченні дотримання законності та виконання приписів податкового законодавства України всіма без виключення платниками податків. Проте контролюючий орган був позбавлений права провести повно та об`єктивно документальну перевірку боржника, у зв`язку з тим, що не було надано всі необхідні первинні документи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі № 904/5635/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2020 розгляд справи №904/5635/19 призначено в судове засідання на 11.06.2020.

Ліквідатор згідно відзиву на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та зазначає, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблені обґрунтовані висновки про наявність ознак, які свідчать про стійку фінансову неплатоспроможність боржника, у зв`язку з чим суд дійшов до правильних висновків щодо доцільності визнання ТОВ "Смачна країна" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Так на виконання ухвали господарського суду розпорядником майна Смоловим К.В. було організовано проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника. Дослідження здійснювалося за договором з судовим експертом Саніною Т.О., про що в матеріали справи надано висновок судово-економічної експертизи №227 від 12.02.2020. Судово-економічною експертизою було встановлено , що ТОВ «Смачна країна» має ознаки надкритичної неплатоспроможності та неспроможне відновити свою платоспроможність. Висновки судової експертизи були враховані судом під час прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Окрім того, матеріалами проведеної інвентаризації було підтверджено відсутність майна та грошових коштів в достатній кількості для задоволення вимог кредиторів.

Щодо позбавлення скаржника права на проведення документальної перевірки ліквідатор зазначає, що під час здійснення судом процедури розпорядження майном до суду не надходило жодної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про неможливість проведення позапланової перевірки боржника щодо своєчасності, достовірності та повноти нарахування та сплати податків і зборів. При тому, що ухвала суду від 12.12.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство направлялася судом і на адресу апелянта.

Окрім того скаржник не підтвердив належними та допустимими доказами, що ним були здійснені усі достатні та необхідні дії для виконання своїх дискреційних повноважень як контролюючого органу в частині проведення перевірки боржника до моменту введення ліквідаційної процедури.

Фізична особа підприємець Мороз Ю.Г. подав відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 залишити без змін. Заперечуючи проти апеляційної скарги кредитор зазначає, що розпорядником майна для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника було залучено судового експерта, яким було підготовлено відповідний висновок. Судово-економічною експертизою було встановлено перевищення зобов`язань підприємства боржника над власними оборотними активами та була встановлена збитковість підприємства у 2019 році, тому підприємство не може розглядатися як таке, що може самостійно погасили існуючі зобов`язання та здійснювати господарську діяльність. При цьому жодними особами не оскаржувались та не ставились під сумнів висновки експертизи. Судом першої інстанції було встановлено перевищення кредиторської над дебіторською заборгованістю боржника, зокрема, за матеріалами проведеної інвентаризації дебіторська заборгованість складає 5 996 745,00 грн., а кредиторська 8 957 420,07 грн.

Окрім того кредитор зазначає, що представники Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не з`являлися в судові засідання не надавали жодних заперечень чи клопотань по суті процедури та не зазначали про неможливість проведення перевірки за відсутності платника податків за своїм місцезнаходженням.

ДПС України у Дніпропетровській області подано відповіді на відзиви ліквідатора та кредитора, згідно яких останнє зазначило що наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення на відзив є мотивованими та підтверджують, що боржник намагається ухилитися від проведення обов`язкової перевірки та сплати податків і зборів. Окрім того апелянт звертає увагу, що ухвали суду у справі №904/563519 до контролюючого органу не надходили, що унеможливлювало участь у засіданнях представників та надання процесуальних документів.

Представник апелянта не з`явився в судове засідання, подав клопотання про витребування документів та відкладення розгляду справи. Дані клопотання судом було відхилено протокольною ухвалою, із зазначенням про це у протоколі судового засідання від 11.06.2020.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження у справі, виходячи з наступного.

З`ясовуючи процесуальний статус особи, яка подала апеляційну скаргу, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Таким чином конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Визначений в ч.1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають самостійному апеляційному оскарженню, є вичерпним.

Отже Кодексом України з процедур банкрутства передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в силу частини 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 255 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон про банкрутство).

Разом з тим необхідною підставою власне їх процесуальної участі у справі як учасника є виключно порушення прав, обов`язків або інтересів судовим рішенням, яке вони оскаржують. За такої умови вони розглядаються не як потенційний, а як реальний учасник провадження у відповідному статусі залежно від характеру порушеного права.

Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

При цьому вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Крім того цією ж статтею Кодексу визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника справи про банкрутство, а саме кредитора лише у разі подання у встановленому законом порядку заяви з грошовими вимогами до боржника або за наслідком їх визнання боржником у процедурі досудової ліквідації відповідно до статей 105, 111 Цивільного кодексу України.

Особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу конкурсного кредитора з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із кредиторськими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення та доведення порушення його прав оскаржуваним судовим рішенням (постанова Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 24-7/210-05-8241).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини").

Таким чином в даному конкретному випадку, право на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають учасники справи про банкрутство, а також інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки.

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (підпункт 19-1.1.1 пункту 19-1.1 цієї статті); звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством (підпункт 19-1.1.45 пункту 19-1.1 цієї статті).

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків (підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України).

За змістом наведених норм контролюючим органам державою делеговано повноваження контролю і справляння податків із суб`єктів підприємницької діяльності; функції контролю здійснюються шляхом проведення документальних позапланових перевірок, зокрема, у разі якщо розпочато процедуру припинення юридичної особи чи порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків.

В постановах Верховного Суду неодноразово зверталась увага, що з урахуванням особливостей здійснення провадження у справі про банкрутство, передбачених статтями 94 та 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та правового статусу контролюючих органів у цих справах, контролюючі органи наділені повноваженнями щодо оскарження судових актів в зв`язку із виникненням у контролюючого органу обов`язку щодо проведення податкової перевірки.

Разом з тим у справах, провадження у яких відкрито в загальному порядку, контролюючий орган має дотримуватись порядку виявлення кредиторів, визначеного Законом та довести факт порушення учасниками провадження у справі прав контролюючого органу.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020р. у справі № 908/2717/19.

Судом першої інстанції має бути розглянуто та вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна" на підставі ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за заявою кредитора.

13.12.2019 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна" за №64348.

Частиною 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду від 13.02.2020 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Смачна країна" з визнаними вимогами фізичної особи - підприємця Мороза Юрія Григоровича на загальну суму 2 245 100, 00 грн., з яких: 2 225 890, 00грн. - вимоги четвертої черги, 19 210,00 грн. - вимоги першої черги.

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги не включались до реєстру вимог кредиторів та не визнавались судом.

З витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "Смачна країна" було зареєстровано 23.05.2011 за місцезнаходженням юридичної особи за адресою: м.Дніпро, Центральний район, пр. Олександра Поля, буд. 101 та 25.05.2011 було взято на облік як платника податків у Центральній ДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

У поданій апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що контролюючий орган позбавлений права провести повно і об`єктивно документальну перевірку, у зв`язку із тим, що не було надано всі необхідні первинні документи для проведення перевірки.

До апеляційної скарги ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано копію запиту на встановлення місцезнаходження платника податків від 03.03.2020, копію наказу від 27.02.2020 № 928-п "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Смачна країна», копію акту № 10403/04-36-05-08 від 03.03.2020 "Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Смачна країна" у зв`язку з відсутністю посадових осіб та підприємства за податковою адресою".

Разом з тим вищенаведені докази не були подані до суду першої інстанції. Інших відомостей щодо проведення податкових перевірок на час винесення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скаржником не надано.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що норми чинного податкового законодавства та законодавства про банкрутство не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки боржника і після визнання останнього банкрутом.

Заявник в апеляційній скарзі наводить визначені Податковим кодексом України повноваження контролюючого органу щодо проведення документальної перевірки суб`єктів господарської діяльності з метою недопущення їх передчасної ліквідації та посилається на наявність порушень законодавства у даній справі. Однак, як було зазначено вище, перехід боржника до ліквідаційної процедури не перешкоджає можливості органу ДПС вжити заходи щодо перевірки діяльності боржника, звернувшись до ліквідатора банкрута з наказом про проведення такої перевірки.

З урахуванням наведеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області не було доведено того факту, що прийнятим судовим актом - постановою про визнання товариства з обмеженою відповідальністю «Смачна країна» банкрутом було вирішено питання про права та обов`язки вказаного державного органу.

Отже ГУ ДПС у Дніпропетровській області не набуло процесуального права заперечувати судові рішення у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Смачна країна», у тому числі і право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду про визнання боржника банкрутом в порядку статті 254 Господарського процесуального кодексу України як особи, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права та обов`язки.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційне провадження має бути закрито на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 232, 234, 235, пунктом 3 частини 1 статті 264 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.20209 у справі № 904/5635/19 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст ухвали складено 16.06.2020

Головуючий суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко

Суддя В.О. Кузнецов