РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.06.2020Справа № 910/2184/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжінірінг" (04211, м. Київ, пр.Героїв Сталінграда, 2 Д, прим. 707)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУГОВЕ-ЮГ" (01021, м. Київ, Печерський узвіз, 13, офіс 23)

про стягнення заборгованості 738 419,27 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14 лютого 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжінірінг» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 13.02.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лугове-ЮГ» (відповідач) про стягнення грошових коштів на суму в розмірі 738 419, 27 грн. за договором поставки нафтопродуктів №04-05/2018 від 04.05.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки нафтопродуктів № 04-05/2018 від 04.05.2018 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив свої зобов`язання щодо оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2020 року.

Підготовче засідання 18.03.2020 року не відбулось з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2020 року підготовче засідання по справі було призначено на 06.05.2020 року.

Підготовче засідання 06.05.2020 року було відкладено на 27.05.2020 року, витребувано у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, , місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, належним чином засвідчену копію фінансової звітності за 2018 та 2019 роки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГОВЕ-ЮГ», та у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГОВЕ-ЮГ», , місцезнаходження: 1021, м. Київ, Печерський узвіз, буд.13, оф.23, належним чином засвідчену копію фінансової звітності за 2018 та 2019 роки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГОВЕ-ЮГ», ; продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів.

27.05.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2020 року.

В судове засідання 10.06.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.02.2020, ухвала про призначення підготовчого засідання від 08.04.2020 року, ухвала від 06.05.2020 року, ухвала від 27.05.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01021, м.Київ, Печерський узвіз, буд. 13, оф. 23.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулися поштові конверти №645, №659, №042 із відміткою про повернення у зв`язку відсутністю адресата за вказаною адресою, що не дали змоги вручити поштове відправлення.

Однак, судом було перевірено вказану адресу відповідача і саме така адреса міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.02.2020, ухвалою про призначення підготовчого засідання від 08.04.2020 року, ухвалою від 06.05.2020 року, ухвалою від 27.05.2020 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням чи електронною поштою, відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, таким чином не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУГОВЕ-ЮГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» укладено Договір поставки нафтопродуктів №04-05/2018.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору вид нафтопродуктів (найменування), одиниці виміру та кількість Товару, що підлягає передачі за цим Договором, визначаються Сторонами та відображаються в рахунках-фактурах, видаткових накладних.

У відповідності до п. 3.1. Договору перехід права власності на Товар відбувається після підписання Сторонами відповідних видаткових накладних.

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна Товару визначається Сторонами та відображається в рахунках - фактурах та видаткових накладних щодо кожної партії Товару.

Як закріплено сторонами у п. 5.2. Договору Покупець здійснює оплату кожної партії Товару на умовах 100% (сто відсотків) попередньої оплати протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання відповідного рахунку-фактури Постачальника. Сторонами можуть визначатись і інші умови та строки оплати за Товар, що обумовлюється у відповідних додаткових угодах до цього Договору, підписаних обома Сторонами, що становлять невід`ємні частини цього Договору.

Згідно з п. 6.2. Договору покупець несе відповідальність за порушення строків оплати Товару у випадках поставки партії/партій Товару, щодо якої/их не здійснено та/або здійснено не в повному обсязі розрахунки, і на вимогу Постачальника сплачує штраф в розмірі 1% (одного відсотка) від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення грошового зобов`язання.

У відповідності до п. 9.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплення його печатками Сторін та діє до 31.12.2018, а в частині оплати - до повного виконання зобов`язань по даному Договору.

05.05.2018 Постачальник, на виконання умов договору передав, а Покупець прийняв без претензій Товар (паливо авіаційне для газотурбінних двигунів «JET А -1» (код УКТЗЕД 2710 19 21 00), об`єм нафтопродукту (нафти) 28 300,00 дм3, вартістю 559 000,18 (п`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч)грн. 18коп. у тому числі ПДВ 93166, 70 (дев`яносто три тисячі сто шістдесят шість)грн. 70 коп.

Отримання Відповідачем Товару підтверджується видатковою накладною від 05.05.2018 № 233 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 5.05.2018 № Р223, які підписані сторонами Договору без зауважень та заперечень щодо кількості, ціни та якості Товару.

Як стверджує позивач, з метою досудового врегулювання спору він направив на адресу відповідача лист від 12.12.2019 року № 171-12/2019, яким повідомив про наявну заборгованість за Договором у розмірі 559 00,18грн. та просив провести звірку взаєморозрахунків за Договором станом на 09.12.2019 шляхом підписання Актів взаєморозрахунків.

Позивач вказує, що лист отриманий Відповідачем 19.12.2019 та залишений без відповіді.

16.01.2020 року Позивач направив на адресу відповідача Претензію про стягнення основної заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки нафтопродуктів від 04.05.2018 року № 04-05/2018 від 16.01.2020 року № 19-01/2020. Претензія отримана Відповідачем 23.01.2020 року та залишена без відповіді.

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі, кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на под ю. яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими котами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої ст. 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідач своїм правом на подання відзиву та участі в судових засідання не скористався.

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач надав всі належні та допустимі докази того, що факт поставки товару відбувся, але він не був оплачений в порушення вимог укладеного між сторонами договору.

Суд, перевірив розрахунок штрафних санкцій і дійшов до висновку, що він відповідає умовам договору та чинному законодавству.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування, викладених у позові, обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінт Інжиніринг» підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 546, 548, 11, 530, 549, 692, 712, 551, 625, 612, 525, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 175, 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУГОВЕ-ЮГ» (місцезнаходження: 01021, місто Київ. Печерський узвіз, будинок 13, офіс 23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІНТ ІНЖІНІРІНГ» (місцезнаходження: 04211, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 2-Д, приміщення 707, ) основну заборгованість у сумі 559 000, 18 грн.; розмір інфляційних втрат у сумі 50 869 грн.; розмір 3% річних у сумі 29 492, 20 грн.; розмір штрафу у сумі 99 057, 89 грн.; суму судового збору 11076, 29 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 10.06.2020 р.

Суддя М.В. Данилова