ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. Справа№ 910/16735/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Соболь Юлії Павлівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020

у справі №910/16735/19 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Соболь Юлії Павлівни

до Державної установи «Інститут еволюційної екології Національної академії наук України»

про стягнення 63 360,00 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Соболь Юлія Павлівна (далі, позивач або ФОП Соболь Ю.П.) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи «Інститут еволюційної екології Національної академії наук України» (далі, відповідач або Інститут) про стягнення 63 360,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині здійснення оплати за Договором №14/03 про надання правової допомоги від 14.03.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що укладений між сторонами Договір №14/03 про надання правової допомоги від 14.03.2019 за своєю правовою природою є договором про надання послуг, а позивачем в порядку приписів Господарського процесуального кодексу України не доведено перед судом належними та допустимими доказами факту надання послуг відповідачу за договором на суму 63 360,00 грн, про які йдеться в акті наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019. Позивач жодним чином не конкретизував, не описав та не підтвердив, які саме послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в державних та інших органах протягом 40 годин та послуги з підготовки процесуальних документів, запитів, заяв та інших документів протягом 50 годин, були ним надані відповідачу, та конкретний період їх надання. У свою чергу, відповідачем подано в матеріали справи акти виконаних робіт №1 від 03.04.2019, №2 від 08.05.2019, підписані у двосторонньому порядку за Договором, а також платіжні доручення №156 від 23.05.2019 на суму 12 038,40 грн, №175 від 29.05.2019 на суму 12 038,40 грн, що свідчить про те, що правова допомога позивача у межах адміністративної справи №826/10142/18, про стягнення заборгованості за надання якої заявлено позов у даній справі, відповідачем оплачена.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Соболь Юлія Павлівна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

За твердженнями скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг є необґрунтованим, оскільки фактично укладений правочин ж договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги Цивільного кодексу України. Позивач зазначає, що на виконання договору підряду надав відповідачу послуги з правової допомоги вартістю 63 360,00 грн, у зв`язку з чим відповідачу було направлено акт наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019.

Позивач зазначає, що висновок суду першої інстанції про недоведення перед судом належними та допустимими доказами факту надання послуг відповідачу за договором на суму 63 360,00 грн, про які йдеться в акті наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019, є невідповідним обставинам справи з огляду на наступне.

Для підтвердження обсягу робіт у якості їх результату позивачем надані рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019 у справі №826/10142/18, яким позов, підготовлений позивачем, було задоволено. Позивач складав позов у справі №826/10142/18 особисто, попередньо вивчивши обставини справи, судову практику в аналогічних відносинах, надавши належну оцінку доказам на підтвердження своєї правової позиції та щодо порушених прав клієнта (відповідача у даній справі). Судом, натомість, не враховано при прийнятті рішення, що єдиним запереченням відповідача проти обставин належного надання позивачем послуг є подання у справі №826/10142/18 заяви про відвід судді. Як зазначає позивач, абсолютно всі доводи та пояснення позивача як адвоката у межах справи №826/10142/18 було прийняті адміністративним судом до уваги та виключно завдяки правовій позиції адвоката було прийняте законне рішення про задоволення позову.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідач спростовує надання послуг позивачем на суму 63 360,00 грн укладенням з липня 2019 року договору з іншими адвокатами є недоцільним та не впливає на обсяг виконаної роботи позивачем.

Крім того, позивач наголошує на тому, що відповідачем раніше оплачувались згідно Договору аналогічні акту №10-07-19 від 15.07.2019 за формою і суттю акти виконаних робіт №1 від 03.04.2019, №2 від 08.05.2019 без будь-яких зауважень до їх змісту.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

27.04.2020 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про продовження встановленого судом процесуального строку на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу на десять днів з дня ознайомлення відповідача з матеріалами справи. У даній заяві відповідач зазначив, що станом на 27.04.2020 не отримував від апелянта тексту апеляційної скарги та доданих до неї документів, а отже Інститут не ознайомлений з інформацією, яка міститься в апеляційній скарзі, та не може надати відзив на апеляційну скаргу і належним чином скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими нормами Господарського процесуального кодексу України. Відповідач зазначає, що оскільки для подання відзиву йому необхідно ознайомитись із матеріалами справи, з урахуванням того, що згідно положень постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 №211 на території України встановлено карантинні обмеження, які продовжено до 11.05.2020, відсутністю у відповідача технічної можливості користуватися системою «Електронний суд», відповідний строк на подання відзиву має бути продовжений.

28.05.2020 від відповідача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, датований 27.05.2020, у якому відповідач проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. У відзиві Інститут наголосив на наступному:

- у наданому до суду позивачем тексті Акту №10-07-19 від 15 липня 2019 року на суму 63 630,00 грн відсутня будь-яка деталізована інформація щодо переліку та конкретизації наданих адвокатом Соболь Ю.П., послуг, погоджених із відповідачем, окрім тих, що вже були сплачені відповідачем на користь позивача. Із тексту акту №10-07-19 від 15 липня 2019 року не зрозуміло, про які саме послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в державних та інших органах у кількості 40 годин йде мова, які саме процесуальні документи, запити, заяви та інші документи у кількості 50 годин були підготовлені, складені адвокатом Соболь Ю.П., погоджені із відповідачем, передані до суду та у яких справах. При цьому, по зивач вже отримав від відповідача оплату за правову допомогу по цій справі проти ДАБІ в сумі 94 076,80 грн. (70 000,00 грн у 2018 році та 24 076,80 грн у 2019 році). Тобто, усі послуги, які були реально виконані адвокатом, були вчасно сплачені;

- усі основні докази у справі №826/10142/18 були самостійно зібрані та проаналізовані не адвокатом, а відповідачем. Так, відповідач самостійно звертався із запитами до різних органів державної влади, установ та організацій (зокрема, Міністерства культури України, Міністерства екології та природних ресур сів України, Департаменту культури Київської міської державної адміністрації, Укрпошти то що - всі ці звернення та відповіді містяться у судовій справі №826/10142/18), що дозволило зібрати необхідні докази, які стали головним підґрунтям для отримання відповідачем перемоги у суді, а адвокатами надавались правова допомога в правильному оформленні позовних вимог та виконувались представницькі функції в суді;

- підставою для відмови від послуг позивача стало те, що позивач, без погодження з відповідачем, заявила безпідставний відвід судді, про що є дві ухвали у ЄДРСР, з тексту яких чітко випливає відсутність логічних обґрунтувань та законних підстав для цього, про що пози вач не могла не знати, оскільки є адвокатом та згідно із поясненнями її представника постійно представляє інтереси клієнтів в Окружному адміністративному суді м. Києва. Крім того, з ана лізу тексту заяви про відвід, текст якої є в матеріалах справи, очевидно не вбачається, що є хоч якісь належні підстави для відводу суду і хоча б найменший шанс на задоволення такої заяви;

- апелянтом не надано жодних доказів щодо підтвердження наявності домовленості в Договорі про надання правової допомоги №14/03 від 14.03.2019 між Адвокатом/Соболь Ю.П. та Державною установою Інститут еволюційної екології Національної академії наук України» стосовно факту залежності розміру гонорару від «фактору успіху», яким вона обґрунтовує необхідність сплатити винагороду та на підставі якого посилається на принцип співмірності між прийнятим судовим рішенням та компенсацією вартості наданих послуг;

- апелянт ігнорує правову природу укладеного Договору №14/03 про на дання правової допомоги від 14 березня 2019 року та трактує її всупереч законодавству. Із незрозумілих для відповідача підстав позивач та його представник застосовують до Договору №14/03 про надання правової допомоги від 14 березня 2019 року положення статей 853, 854 Цивільного кодексу України, які стосуються договорів підряду та безпідставно ствер джують, що Договір за своєю природою є договором підряду, що, на думку відповідача, є порушенням статей 1, 27-30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяль ність», статті 837 Цивільного кодексу України. Предмет Договору №14/03 про надання правової допомоги від 14 бе резня 2019 року не відповідає визначеному законом предмету договору підряду;

- позивач маніпулює даними та свідомо не надав усі документи, які ним складалися та направлялися відповідачу в рамках Договору №14/03 про надання правової допомоги від 14 березня 2019 року, укладеного з Адвокатом Соболь Ю.П. Так, в рамках вказаного Договору між позивачем та відповідачем були підписані Акт виконаних робіт №1 від 03 квітня 2019 року до Договору про надання правової допомоги №14/03 від 14 березня 2019 року на суму 12 038,40 грн. та Акт виконаних робіт №2 від 08 травня 2019 року до Договору про надання правової допомоги № 14/03 від 14 березня 2019 року на суму 12 038,40 грн. Оплата здійснювалась на банківські реквізити, зазначені в Договорі (на явні в матеріалах справи). Таким чином. Відповідач в повному обсязі виконав свій обов`язок щодо оплати послуг адвоката Соболь Ю.П., сплативши за надані послуги, що підтверджується платіжним дорученням № 156 від 23 травня 2019 року, платіжним дорученням № 175 від 29 травня 2019 року. У зазначених Актах вказано, що винагорода сплачується, у тому числі, за березень 2019 року та за квітень 2019 року, та включає в себе подання у квітні 2019 року документів до Окружного адміністративного суду міста Києва (заява про збільшення позовних вимог від 09.04.2019, заява про відвід судді від 18.04.2019);

- позивачу було надано обґрунтовані заперечення на акт виконаних робіт щодо завищення вартості гонорару. Здійснити оплату вказаного акту виконаних робіт у зазначеному розмірі відповідач не має права, оскільки така операція призведе до нецільового та неефективного використання бюджетних коштів.

Колегія суддів, враховуючи те, що Законом України №540-IX від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» доповнено, зокрема, пунктом 4 розділ Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину, ухвалила долучити відзив відповідача від 27.05.2020 до матеріалів справи як такий, що поданий у встановлений законом строк.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020 апеляційну скаргу позивача у справі передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 поновлено Фізичній особі-підприємцю Соболь Юлії Павлівні пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Соболь Юлії Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19; розгляд апеляційної скарги, враховуючи частину 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки предметом розгляду у справі №910/16735/19 є вимоги про стягнення 63 360,00 грн, а відтак вказана справа відноситься до малозначних в розумінні положень пункту 1 частини 5 статті 12 та частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

14.03.2019 між Державною установою «Інститут еволюційної екології Національної академії наук України» як Клієнтом та Адвокатом Соболь Юлією Павлівною укладено Договір №14/03 про надання правової допомоги (далі, Договір), за умовами пункту 1.1. якого Адвокат зобов`язується забезпечити представництво інтересів Замовника в судах всіх інстанцій, в 2019 році та готувати процесуальні документи відповідно до кожної судової справи, в якій здійснюється представництво, а також, представляти інтереси Замовника у підприємствах, установах організаціях незалежно від підпорядкування та форм власності, у державних органах та органах місцевого самоврядування.

Код ДК 021.2015-. (пункт 1.2. Договору).

У пункті 2.1. Договору встановлено, що замовник зобов`язується: надавати Адвокату документи, необхідні для виконання Адвокатом його зобов`язань, визначених пунктом 1.1. даного Договору; інформувати Адвоката про всі обставини, які відомі Замовнику і мають значення по справі; Адвокат обмежений в праві підписання мирових угод у судових справах та заяв про визнання позову.

Відповідно до пункту 2.2. Договору Адвокат зобов`язується та має право: представляти та захищати права та інтереси Замовника особисто або через довірених осіб в усіх судових установах всіх інстанцій, органах, підприємствах, установах і організаціях незалежно від підпорядкування та форм власності, тобто вчиняти наступні дії: а) робити запити й отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об`єднань, а від громадян - за їх згодою; б) ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для виконання доручення документами та матеріалами; в) отримувати письмові висновки спеціалістів із питань, що потребують спеціальних знань; г) застосовувати науково-технічні засоби відповідно до діючою законодавства; д) заявляти клопотання, та скарги на прийомі у посадових осіб і відповідно до закону отримувати від них письмові мотивовані клопотання та скарги; е) бути присутнім при розгляді клопотань та скарг на засіданнях колегіальних органів та давати пояснення щодо суті клопотань та скарг; вчиняти від імені Клієнта особисто або через довірених осіб всі процесуальні, дії, необхідні для виконання доручень Клієнта, а саме: а) підписувати та подавати претензії, позовні заяви; змінювати предмет, суму і підстави пред`явлення позову; знайомитися з матеріалами справи, робити з них виписки, знімати копії, отримувати документи; б) брати участь в судових засіданнях; пред`являти докази, брати участь в дослідженні доказів, заявляти клопотання, запити, давати усні та письмові пояснення суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають в ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу; в) оскаржувати судові рішення, ухвали, постанови в апеляційному і касаційному порядку, підписувати та подавати відзиви на апеляційні та касаційні скарги; г) підписувати та подавати заяви про перегляд судових рішень в порядку виключного провадження, за нововиявленими обставинами; д) підписувати протоколи і зауваження на протоколи судових засідань; підписувати і подавати заяви про відновлення чи продовження процесуальних строків і строків позовної давності; е) складати та підписувати і подавати заяви про призупинення виконання рішень судів и інших органів у відповідності із Законом України «Про виконавче провадження»; є) отримувати виконавчі документи, подавати виконавчі документи до стягнення, знайомитися з матеріалами виконавчого провадження; ж) в разі призначення експертизи: просити про призначення експерта з числа вказаних осіб, просити дозволу поставити додаткові питання, пред`являти додаткові документи, давати пояснення експерту, знайомишся з матеріалами експертизи та висновками експерта по закінченню експертизи, заявляти клопотання про призначення нової чи додаткової експертизи; з) брати участь в судових засіданнях та інших процесуальних заходах у справах про банкрутство з усіма правами, наданими відповідному учаснику провадження Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; повідомляти Замовнику на його вимогу відомості про хід виконання пункту 1.1. даного Договору.

За приписами пунктів 3.1., 3.2. Договору загальна вартість послуг за Договором відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (додаток №1) та розрахунку вартості послуг (додаток 2) складає суму 120 384 грн 00 коп. без ПДВ.

Оплата послуг проводиться у національній грошовій одиниці шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвоката на підставі акту (актів) передачі-приймання послуг терміном 10 банківських днів з дати його підписання сторонами.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків до повного виконання (пункт 5.1. Договору).

У розрахунку вартості послуг (додаток №2 до Договору) сторонами погоджено надання послуг загальною вартістю 120 384,00 грн, а саме: послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в державних та інших органах - 71 година, 704 грн за 1 годину, вартість 49 984,00 грн; послуги з підготовки процесуальних документів, запитів, заяв та інших документів - 100 годин, 704 грн за 1 годину, вартість - 70 400,00 грн.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він виконав роботи за Договором на суму 63 360,00 грн, у зв`язку з чим підготував та направив відповідачу акт наданих послуг №10-07-19 до Договору від 15.07.2019, однак відповідач цей акт не підписав, а роботи вартістю 63 630,00 грн не оплатив. Посилаючись на норми статей 853, 854 Цивільного кодексу України, позивач просив суд стягнути з Інститут заборгованість у розмірі 63 630,00 грн на користь ФОП Соболь Ю.П.

Відповідач, у свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, під час розгляду справи у суді першої інстанції зазначав, що Договір з Соболь Юлією Павлівною було укладено як з адвокатом, а не як з фізичною особою-підприємцем, а укладений між ними договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а не договором підряду. Крім того, відповідач зазначав, що оплатив надані послуги адвоката у повному обсязі, а підставою для відмови від подальших його послуг стали факти, які ставлять під сумнів кваліфікацію адвоката Соболь Ю.П.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на зміст вищенаведених положень законодавства, як вірно встановлено судом першої інстанції, правовідносини між сторонами спору виникли на підставі Договору, який за своєю правовою природою є Договором про надання послуг, правове регулювання якого здійснюється у відповідності до Глави 63 Цивільного кодексу України.

Аналогічної правової позиції щодо правової природи договору про надання правової допомоги дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Враховуючи зазначене, посилання позивача при обґрунтуванні позову в даній справі на норми Цивільного кодексу України, що регулюють відносини за договором підряду, є безпідставними, а при встановленні обставин щодо належного виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором відповідно до акта наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019 судом першої інстанції обґрунтовано не застосовувались положення статей 853, 854 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором.

Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору №14/03 від 14.03.2019 ним були надані відповідачу послуги з правової допомоги вартістю 63 360,00 грн, у зв`язку з чим направлено останньому акт наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019. Факт направлення такого акта відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком від 20.08.2019, а факт його отримання відповідачем 21.08.2019 - відомостями з офіційного веб-сайту Укрпошти за наслідками відстеження поштового відправлення за номером 905.

Відповідно до вказаного акта наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019 адвокат надав послуги загальної вартістю 63 360,00 грн, а саме: послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в державних та інших органах - 40 годин, 704 грн за 1 годину, вартість 28 160,00 грн; послуги з підготовки процесуальних документів, запитів, заяв та інших документів - 50 годин, 704 грн за 1 годину, вартість - 35 200,00 грн.

Як стверджує позивач, відповідач надісланий акт не підписав, мотивованої відмови від його підписання не надав, у зв`язку з чим роботи та послуги за актом вважаються такими, що виконані у повному обсязі, належної якості та мають бути оплачені.

Окрім зазначеного акта на підтвердження своїх позовних вимог позивачем подано до суду копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019 у справі №826/10142/18, копію заяви про збільшення позовних вимог від 09.04.2019 у справі №826/10142/18 та копію заяви про відвід судді у справі №826/10142/18.

Відповідач, у свою чергу, не заперечував отримання від позивача акта наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019 та вказував про направлення позивачу листа №133 від 23.08.2019 із запереченнями на цей акт на поштову адресу Соболь Юлії Павлівни та її електронну адресу , на підтвердження чого надав опис вкладення у цінний лист, накладну та фіскальний чек від 23.08.2019 та скріншоти електронного листування відповідно.

Однак, як свідчать подані докази та відомості з офіційного веб-сайту Укрпошти за наслідками відстеження поштового відправлення за номером 597, указаний лист відповідача, направлений через Укрпошту, повернувся відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує надання відповідачем послуг за договором у заявленому розмірі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що договір про надання послуг характеризується особливим об`єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, по-друге, нероздільно пов`язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов`язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця не має матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача, синхронність надання й одержання послуги. При цьому, виникнення обов`язку здійснити оплату за договором законодавець пов`язує саме з її фактичним наданням у строки та в порядку, що встановлені договором; строк (термін) виконання обов`язку здійснити оплату також визначається у відповідності з умовами договору.

Таким чином, приписи закону, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов`язують обов`язок замовника оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем, а не за фактом передачі послуг на підставі акту.

Отже, під час розгляду спору, господарський суд, враховуючи обставини, що входять до предмету доказування у справі, зобов`язаний встановити, чи мав місце факт надання послуг відповідно до умов Договору.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У наданому позивачем до суду акті наданих послуг №10-07-19 від 15.07.2019 на загальну сум 63 360,00 грн (том 1, а.с. 9) ФОП Соболь Ю.П. зазначає, що нею надано Інституту згідно Договору наступні послуги:

- послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в інших державних та інших органах (40 годин; 1 година вартістю 704,00 грн) на загальну суму 28 160,00 грн;

- послуги з підготовки процесуальних документів, запитів, заяв та інших документів (50 годин; 1 година вартістю 704,00 грн) на загальну суму 35 200,00 грн.

Однак, дослідивши наданий позивачем до суду акт №10-07-19 від 15.07.2019, колегія суддів зазначає, що позивачем в порядку приписів Господарського процесуального кодексу України не доведено перед судом належними та допустимими доказами факту надання послуг відповідачу за договором на суму 63 360,00 грн.

Так, позивач жодним чином не конкретизував, не описав та не підтвердив, які саме послуги з представництва в судах всіх інстанцій, в державних та інших органах протягом 40 годин та послуги з підготовки процесуальних документів, запитів, заяв та інших документів протягом 50 годин, були ним надані відповідачу, та конкретний період їх надання.

Натомість, надані позивачем копії рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019 у справі №826/10142/18, заява про збільшення позовних вимог від 09.04.2019 у справі №826/10142/18 та заява про відвід судді у справі №826/10142/18, на які ФОП Соболь Ю.П. посилається як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджують лише складення Соболь Юлією Павлівною двох документів від імені Державної установи «Інститут еволюційної екології Національної академії наук України» у межах адміністративної справи №826/10142/18.

При цьому, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги надані відповідачем до матеріалів справи акти виконаних робіт №1 від 03.04.2019, №2 від 08.05.2019, підписані у двосторонньому порядку за договором, а також платіжні доручення №156 від 23.05.2019 на суму 12 038,40 грн, №175 від 29.05.2019 на суму 12 038,40 грн, якими підтверджується, що правова допомога позивача у межах справи №826/10142/18 (представлення інтересів Інституту в судах загальної юрисдикції щодо позову до Держархбудінспекції) відповідачем оплачена.

У даному контексті колегія суддів приймає до уваги посилання відповідача на те, що зазначені акти датовані квітнем та травнем 2019 року, тобто вже після подачі позивачем до суду в межах справи №826/10142/18 заяви про збільшення позовних вимог від 09.04.2019 та заяви про відвід судді.

Доказів того, що позивач вчиняла інші дії щодо представництва інтересів Державної установи «Інститут еволюційної екології Національної академії наук України», зокрема, у межах адміністративної справи №826/10142/18, до суду не подано.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що виключно завдяки правовій позиції адвоката Соболь Ю.П. було прийняте законне рішення про задоволення позову у справі №826/10142/18 оцінюються судом критично, оскільки такі твердження позивача, з огляду на вищенаведені обставини, не підкріплені жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, за змістом пункту 4.4. Договору адвокат не дає ніяких гарантій стосовно результату по справі.

Отже, умови укладеного між Адвокатом/ Соболь Ю .П. та Державною установою Інститут еволюційної екології Національної академії наук України» Договору не передбачали залежності розміру гонорару адвоката від «фактору успіху», яким скаржник обґрунтовує необхідність сплатити винагороду та на підставі якого посилається на принцип співмірності між прийнятим судовим рішенням та компенсацією вартості наданих послуг.

Більше того, відповідачем до суду першої інстанції подано докази того, що 08.07.2019 він звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою у справі №826/10142/18 про відкликання довіреності від 25.06.2018 № 101, виданої на ім`я адвокатів Соболь Юлії Павлівни та Ширяєва Дмитра Олександровича .

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 05.07.2019 відповідач уклав Договір №5/07-19 про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «Тернум», яке продовжило надавати правові послуги відповідачу, в тому числі у справі №826/10142/18, замість адвоката Соболь Юлії Павлівни.

Отже, на підставі викладеного, враховуючи заперечення відповідача та принцип змагальності сторін у господарському судочинстві, колегія суддів зазначає, що позивач мав підтвердити факт належного надання послуг у заявленому обсязі.

Натомість, як вірно зазначив суд першої інстанції, надані відповідачем докази на спростування обставин надання послуг позивачем за Договором на суму 63 630,00 грн є більш вірогідними, ніж докази, надані позивачем на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову позивачу в задоволенні його позовних вимог у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

За таких обставин, решту аргументів сторін, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Позивачем у даній справі не доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Соболь Юлії Павлівни необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Соболь Юлії Павлівни на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2020 у справі №910/16735/19 залишити без змін.

Матеріали справи №910/16735/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.06.2020 після виходу судді Тищенко А.І. з відпустки.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка