ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу позовом Об`єднаня співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» до Акціонерного товариства «К.Енерго» про стягнення заборгованості у розмірі 573 916,79 грн.,-
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Об`єднаня співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «К.Енерго» про стягнення заборгованості у розмірі 573 916,79 грн.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №521252 про постачання теплової енергії від 21.12.2016 на загальну суму 573 916,79 грн. та покласти на відповідача судові витрати в розмірі 34 860,23 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.03.2020 позовні вимоги Об`єднаня співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» до Акціонерного товариства «К.Енерго» про стягнення заборгованості у розмірі 573 916,79 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «К.Енерго» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» кошти у розмірі 508 445,79 грн., 3% річних у розмірі 5 474,50 грн. та судовий збір у розмірі 7 708,80 грн.

В мотивувальній частині рішення суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керувався статтею 129 Господарського процесуального кодексу України та вирішив, що витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 7 708,80 грн. покласти на відповідача.

Разом з тим, у позовній заяві Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» зазначає про понесення ним судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 26 521,48 грн.

22.01.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач просив суд відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» у задоволенні вимог про розподіл судових витрат у повному обсязі, з таких підстав:

- З договору про надання правової допомоги від 05.11.2019 не вбачається детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги та відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок позовних вимог;

- З банківської виписки, як на підтвердження Позивачем факту оплати за юридичні послуги в розмірі 26 251,48 грн. неможливо встановити, що ця оплата здійснена Позивачем саме на виконання умов договору про надання правової допомоги від 05.11.2019 оскільки в призначення платежу зазначено: «оплата за юридичні послуги згідно рахунку №1 від 07.11.19 без ПДВ»;

- Прохальна частина позову містить вимогу про стягнення витрат на судовий збір у розмірі 34 860,23 грн., при цьому Позивач надає докази сплати судового збору у розмірі 8608,75 грн., вимога про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу у позові відсутня взагалі.

Разом з тим, у своєму відзиві на позовну заяву, відповідач просить зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката у разі якщо суд дійде висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.03.2020 призначено судове засідання щодо винесення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу на 15.04.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2020 відкладено розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.06.2020 призначено судове засідання щодо винесення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат на правову допомогу на 11.06.2020 року.

11.06.2020 у судове засідання представники сторін не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на судовий збір в розмірі 34 860,23 грн. Разом з тим, в позовній заяві позивачем зазначено, що останній поніс витрати пов`язані з наданням йому правничої допомоги в сумі 26 251,48 грн. та сплати судового збору в розмірі 8 608,75 грн.

Відповідно до положень статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивачем заявлено до стягнення саме судові витрати в розмірі 34 860,23 грн., які складаються з витрат із сплати судового збору в розмірі 8 608,75 грн. та витрат пов`язаних з наданням йому правничої допомоги в сумі 26 251,48 грн.

Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За змістом приписів частини 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частиною 4 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 922/902/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

На підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги б/н від 05.11.2019, проміжний акт приймання-передачі наданих послуг від б/н від 17.02.2020 на загальну суму 26 251,48 грн. та заключну виписку за період з 08.11.2019 по 08.11.2019 про перерахування оплати за надання юридичних послуг в розмірі 26 251,48 грн.

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем Об`єднаня співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн», та Адвокатським бюро «Маковій та партнери» було укладено договір про надання правової допомоги б/н від 05.11.2019.

Відповідно до п.1.1 даного договору виконавець зобов`язується надати Замовнику, а останній зобов`язується прийняти та оплатити виконавцю юридичні послуги (далі - послуги), пов`язані із наданням будь-якої правової допомоги за погодженням сторін.

За змістом п.2.1 вказаного договору за надання послуг (правової допомоги) за даним договором замовник сплачує виконавцю авансовий платіж у розмірі 80% від 1200 (одна тисяча двісті) євро у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день оплати. Остаточний розрахунок здійснюється на підставі акту наданих послуг, який підписується сторонами на протязі 5 робочих днів після винесення рішення судом першої інстанції у справі про стягнення з ПАТ «Київенерго» суми заборгованості.

Факт наданих юридичних послуг підтверджується проміжним актом приймання-передачі наданих послуг від б/н від 17.02.2020 з якого вбачається, що адвокатом на надання послуг було витрачено 18 годин, а саме:

1.Консультування щодо взаємовідносин з АТ «К.Енерго» - 2 години;

2.Підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з АТ «К.Енерго», подання до суду 14 годин;

3.Участь у судовому засіданні 13.02.2020 по справі 910/16027/19 2 години.

Відповідно вказаного акту, адвокатом виконано робіт на загальну суму 26 251,48 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що адвокатом Маковієм В.В. на виконання умов договору про надання правової допомоги б/н від 05.11.2019 було підготовлено та підписано позовну заяву а також прийнято участь у судовому засіданні 13.02.2020, яке відбувалось в режимі відеоконференції, що відображено у відповідному протоколі судового засідання та зафіксовано на відеозаписі судового засідання від 13.02.2020.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для відшкодування всієї суми гонорару та фактичних витрат має бути встановлено, що такі витрати були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 Господарського процесуального кодексу України та у ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з аналізу судової практики Верховного Суду (постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18), якщо суд при вирішенні клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, зазначені витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також що їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чт.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 10.03.2020 позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 573 916,79 грн. задоволені частково, стягнуто на користь позивача 508 445,79 грн., тобто задоволено 88,59 відсотка вимог, отже з відповідача на користь позивача судом може бути стягнуто 88,59 відсотка вартості послуг адвоката, а саме 23 256,18 грн.

Як свідчать матеріали справи, текст позову та розрахунок позовних вимог розміщено на 6 аркушах, відповідь на відзив на позовну заяву, додаткові пояснення по справі або докази від представника позивача під час розгляду справи до суду не надходили. Також, представником позивача не змінювалося нормативно-правове регулювання спірних правовідносин після відкриття провадження у справі та не надано доказів на підтвердження ступеня складності справи. Крім того, згідно протоколу судового засідання від 13.02.2020, що міститься в матеріалах справи, вказане судове засідання за участю представника позивача проводилось в режимі відеоконференції та тривало 15 хвилин, замість заявлених ним 2 годин.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що підготовка даної справи до розгляду в суді не потребувала значних затрат часу та великого обсягу юридичної і технічної роботи, а отже наявні підстави для часткового задоволення клопотання позивача про винесення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зважаючи на заперечення відповідача проти задоволення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» на професійну правничу допомогу до 14 212,11 грн. від попередньо заявленої суми (26 521,48 грн.), який відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палладіум» про розподіл судових витрат в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу на суму 14 212,11 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26 521,48 грн. - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі №910/16027/19.

Стягнути з Акціонерного товариства «К.Енерго» (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Скайлайн» (01133, м.Київ, вулиця Щорса, будинок 26-А) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 212,11 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення прийнято та підписано 11.06.2020.

Додаткове рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов