РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.06.2020Справа № 910/5820/20
Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Бордуновій К.Е., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження

за позовом Акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської» (02013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (03150, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 131, )

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача - Федай О.О., адвокат;

від відповідача - не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28 квітня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської» (позивач) надійшла позовна заява №299 від 23.04.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (відповідач) про стягнення заборгованості на суму в розмірі 1016125, 22 грн. за накладними №1/42910 від 24.05.2019 року та №1/44901 від 31.05.2019 року на поставку залізобетонних виробів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по оплаті поставки залізобетонних виробів за накладними №1/42910 від 24.05.2019 року та №1/44901 від 31.05.2019 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи №910/5820/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.05.2020 року.

В підготовчому засіданні 20.05.2020 року було оголошено перерву на 03.06.2020 року.

03.06.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.06.2020 року.

В судове засідання 17.06.2020 року з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.04.2020, ухвала про повідомлення про дату, час та місце підготовчого засідання від 20.05.2020 року, ухвала про повідомлення про дату, час та місце підготовчого засідання від 03.06.2020 року були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03150, м. Київ, вул.. Горького (Антоновича), буд. 131.

Станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернулися поштові повідомлення №100, №020, що свідчить про те, що відповідач про розгляд справи був обізнаний.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду по справі №9140/5820/20 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, чи електронною поштою відтак, беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.05.2019 року та 31.05.2019 року Акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» (Позивач) поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧНО-УКРАЇНСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ АЛЬЯНС» (Відповідач) товар, а саме, залізобетонні вироби, що підтверджується, належним чином оформленими та підписаними накладними № 1/42910 від 24.05.2019 року та № 1/44901 від 31.05.2019 року.

Відповідач направив заявку на поставку товару, а Позивач прийняв дану заявку та на виконання якої поставив товар, що підтверджується накладними № 1/42910 від 24.05.2019 року та № 1/44901 від 31.05.2019 року, то між Позивачем та Відповідачем виникло господарське зобов`язання в розумінні статей 173, 174 ГК України, яке за своєю правовою природою відноситься до договору поставки (ст. 712 ЦК України).

Відповідно до приписів статей 6, 11 Цивільного кодексу України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори.

Приписами частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може укладатись у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 641 Цивільного кодексу України передбачено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції (ч. 2 ст. 642 ЦК України)

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, на виконання взятих на себе зобов`язань Позивач поставив товар на загальну суму 1016125,22 грн., а Відповідач прийняв даний товар. Враховуючи положення статті 712 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання перед Позивачем щодо оплати за поставлений та прийнятий товар, у загальній сумі 1016125,22 грн.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

Позивач звернувся до Відповідача з вимогою № 246 від 06.04.2020 року, з проханням, протягом семи днів з дня отримання даної вимоги, оплатити вартість поставленого товару за накладними № 1/42910 від 24.05.2019 року та № 1/44901 від 31.05.2019 року на загальну суму 1 016 125,22 грн. Зазначена вимога була отримана Відповідачем 09.04.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 448 та фіскальним чеком ФН .

Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи положення статті 116 Господарського процесуального кодексу України, а також, те, що вимога щодо оплати була отримана Відповідачем 09.04.2020 року, то починаючи з 10.04.2020 року починається відлік семиденного терміну на оплату Відповідачем товару, і 16.04.2020 року є останнім днем на оплату, відповідно до вимоги, положень даної статті та статті 530 ЦК України.

Однак, позивач вказує, що відповідачем не виконано свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару у строки встановлені Позивачем вимогою № 246 від 06.04.2020 року, у зв`язку з чим, у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість у загальній сумі 1016125,22 грн., що зокрема, підтверджується підписаним Сторонами актом звіряння взаєморозрахунків.

Приписами статті 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивач надав всі належні докази, що підтверджують факт поставки товару відповідачу. А саме накладну №1/429-10 від 24.05.2019 року, накладну №1/44901 від 31.05.2019 року та Акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року, який скріплено підписами та печатками сторін.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що позивачем частково надано суду належні докази на підтвердження, викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРИТОРІЯ ЧИСТОТИ К» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам на сторони.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 19, 56, 73, 74, 76, 86, 80, 162, 164, 171, 231, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-Український Будівельний Альянс» (03150, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 131, ) на користь Акціонерного товариства «Завод залізобетонних конструкцій імені Світлани Ковальської» (02013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 7, ) суму заборгованості 1 016 125,22 грн., судовий збір у сумі 15241,90грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ X "Прикінцеві положення" доповнити пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID- 19 )".

Повне рішення складено 18.06.2020 р.

Суддя М.В. Данилова