УХВАЛА
м. Київ

09.06.2020Справа № 910/7621/20

Суддя Стасюк С.В., розглянувши

позовну заяву Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ак Будярмарок"

про стягнення 14 919,59 грн.

В С Т А Н О В И В :

База виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ак Будярмарок" про стягнення штрафних санкції у розмірі 14 919,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за Договором на виконання проектних робіт № 115 від 08.12.2015 щодо своєчасного виконання робіт, у зв`язку з чим відповідно до розділу 8 договору з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 0,1% відсотка вартості робіт з яких допущено прострочення виконання, за кожний день такого прострочення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому, визначення предмета або підстав позову є процесуальним правом виключно позивача, передбаченим ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач визначив предметом позову матеріально-правову вимогу про стягнення штрафних санкцій у розмірі 14 919,59 грн., а підставою - порушення відповідачем укладеного між сторонами спору Договору на виконання проектних робіт № 115 від 08.12.2015 в частині строків виконання зобов`язання.

Таким чином, предметом позову у даному спорі визначено саме стягнення штрафних санкцій, у зв`язку із порушенням або неналежним виконанням відповідачем умов Договору на виконання проектних робіт № 115 від 08.12.2015.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 1, 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

За умовами укладеного між сторонами Договору на виконання проектних робіт № 115 від 08.12.2015 відповідач зобов`язався власними силами та засобами за завданням позиавача розробити проектну документацію на будівництво 4-х 40- квартирних будинків на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в м. Вишгород Київської області згідно з умовами цього договору, а позивач зобов`язується прийняти результат таких робіт - проектну документацію та здійснити їх оплату на умовах договору (п.1.1. Договору).

Згідно з п. 8.3. Договору у випадку порушення відповідачем строку, передбаченого п 3.2 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день такого прострочення, але не більше облікової ставки НБУ.

Як вбачається із змісту позовної заяви, спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору є вимога про стягнення штрафних санкцій, при цьому, умовами договору не визначено конкретного місяця виконання зобов`язання відповідача по оплаті штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання, а тому таке зобов`язання не є таким, яке належить через його особливість виконувати тільки в певному місці.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст. 532 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Зокрема, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання за грошовим зобов`язанням провадиться за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням.

Правила ст. 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Таким чином, спірні правовідносини не мають особливостей щодо виконання зобов`язань в чітко визначеному місці, а умови укладеного між сторонами Договору на виконання проектних робіт № 115 від 08.12.2015 не містять жодних вимог щодо місця виконання відповідачем своїх зобов`язань по сплаті штрафних санкцій.

З урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що у відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальності "Ак Будярмарок" є: 61082, м. Харків, проспект Московський, 144, з огляду на що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, подана з порушенням приписів ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд Господарського суду Харківської області за встановленою підсудністю.

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Положеннями ч. 6 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спори між судами щодо підсудності не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 7 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 27, 31, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України Товариства з обмеженою відповідальністю "Ак Будярмарок" про стягнення штрафних санкції у розмірі 14 919, 59 грн. з доданими до неї матеріалами передати за підсудністю до Господарського суду Харківської області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд).

Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України про продовження такого строку на строк дії карантину.

Повний текст складено та підписано 09.06.2020.

Суддя С.В. Стасюк