ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2020м. ДніпроСправа № 904/460/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Белтімпорт", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 309 746,15 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Белтімпорт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення 257 943,81 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 69 від 02.04.2018; 45 207,01 грн. - пені; 4 003,64 грн. - річних; 2 591,69 грн. - інфляції грошових коштів.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Відповідач відзив на позов не надав.

03.02.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/460/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2020, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою від 26.02.2020 господарським судом відкладено підготовче засідання до 18.03.2020.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", відповідно до якої, через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні вводиться карантин, та згідно з листом Ради суддів України № 9рс-186/20 від 16.03.2020, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів.

Враховуючи викладене, розгляд підготовчого засідання відкладався до 13.04.2020 та 18.05.2020.

Представник позивача у підготовче засідання 18.05.2020 не з`явилися, 15.05.2020 через канцелярію суду електронним засобом зв`язку надійшла заява від позивача про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача в дане засідання також не з`явився, клопотань про відкладення розгляду підготовчого засідання до суду не надходило, як вбачається з матеріалів справи, останній був обізнаний про розгляд справи господарським судом, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 72, 88).

Ухвалою суду від 18.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.06.2020.

17.03.2020 від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

На день розгляду справи 01.06.2020 від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, представник позивача електронним засобом зв`язку надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар за договором поставки.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір № 69 від 02.04.2018 (а.с. 32-36); довіреність № 82/06 від 03.01.2019 (а.с. 49); видаткові накладні (а.с. 50, 53-55, 58); товарно-транспортні накладні (а.с. 51-52, 56-57); довідка про надходження по рахунку від 16.01.2020 (а.с. 59); лист « 72-33 від 22.08.2019 (а.с. 61); акт звірки взаємних розрахунків (а.с. 62-63); претензія № 1 з доказами надсилання на адресу відповідача (а.с. 65-66).

02.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Белтімпорт" (Постачальник, Позивач) та Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" (Покупець, Відповідач) укладено договір поставки № 69 (далі - Договір).

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар, визначений в п. 1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти поставлений в його власність Товар і своєчасно сплатити його вартість, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктом 3.2 Договору базисні умови поставки узгодженої партії Товару - DDP відповідно до правил Інкотермс 2010, якщо інше не обумовлено у відповідних специфікаціях до договору. Місце пункт призначення, конкретні умови і терміни поставки по кожній партії Товару узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору, які є невід`ємною його частиною. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, затвердженими в міжнародних торгівельних термінах Інкотермс 2010, з урахуванням погоджених сторонами застережень й умов поставки у відповідних специфікаціях.

У пункті 3.5 Договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата, вказана в накладній.

Ціна на Товар, що постачається, за даним Договором встановлюється в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Загальна сума Договору складає суму всіх специфікацій, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Оплата за Товар, що постачається Постачальником, за цим Договором здійснюється Покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (пункти 5.1, 5.2, 5.3 Договору).

Згідно з пунктом 5.4 Договору розрахунки за Договором здійснюються на умовах відстрочення платежу. Покупець зобов`язаний протягом 40 (сорока) календарних днів з дня, наступного за днем підписання Покупцем або уповноваженим представником Покупця видаткової накладної, здійснити оплату Товару на користь Постачальника шляхом перерахування Покупцем вартості Товару в повному розмірі (в тому числі податок на додану вартість), що встановлена Стонами в додатку до Договору, з урахуванням положень п. 3.2 Договору, в безготівковій формі з використанням платіжних доручень на банківський рахунок Постачальника.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2018 (пункт 9.1 Договору).

Виконуючи умови договору, позивач в період з 25.01.2019 по 22.05.2019 здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 2 85 523,62 грн., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними, підписаними сторонами, копії яких залучено до матеріалів справи (а.с. 50-58).

Як вже було зазначено вище, умовами договору передбачено здійснення розрахунків на умовах відстрочення платежу протягом 40 календарних днів з дня, наступного за днем підписання Покупцем або уповноваженим представником Покупця видаткової накладної. (п.5.4 договору).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав умови договору, здійснивши розрахунки за отриманий товар частково, в сумі 27579,81 грн., що підтверджується банківською довідкою про надходження по рахунку від 16.01.2020, копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 59).

В акті звірки взаєморозрахунків, складеним за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 сторонами підтверджена заборгованість в сумі 257 943,81 грн., (а.с. 62-63).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару на зазначену вище суму, відповідач, на момент розгляду спору не надав.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене вимоги позивача, щодо стягнення суми основного боргу, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданому позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлені річні за загальний період з 07.03.2019 по 30.12.2019 в сумі 4 003,64 грн. та інфляція грошових коштів за загальний період прострочення з березня по грудень 2019 в сумі 2 591,69 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку річних у сумі 4 003,64 грн. за період з 07.03.2019 по 30.12.2019 встановлено, що розрахунок здійснений без урахування вимог статті 253 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку для виконання зобов`язання.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку за кожною видатковою накладною окремо, сума річних за період прострочення з 07.03.2019 по 30.12.2019 останнім завищена, в результаті невірно визначеного періоду прострочення виконання зобов`язання за видатковою накладною № 174821 від 20.05.2019.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період прострочення з 07.03.2019 по 30.12.2019 у сумі 3 992,61 грн.

Вимоги щодо стягнення інфляції грошових коштів, підлягають задоволенню частково, з огляду на те, що при здійсненні розрахунку позивачем, не враховані вимоги п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 року, відповідно до яких, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається із наданого розрахунку, позивачем здійснювалось нарахування інфляції з місяця, в якому платіж мав бути здійснений.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові, до стягнення підлягає інфляція грошових коштів за спірні періоди прострочення в сумі 1 404,80 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до пункту 6.4 Договору сторони погодили, що в разі порушення термінів оплати Товару, вказаних в пункті 5.4 цього Договору, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від не перерахованої в строк суми, за кожен день прострочення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, здійсненого окремо по кожній видатковій накладній, сума пені за загальний період прострочення з 07.03.2019 по 30.12.2019 складає 45 207,01 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені у сумі 45 207,01 грн. за період з 07.03.2019 по 30.12.2019 встановлено, що розрахунок здійснений без урахування вимог статті 253 Цивільного кодексу України щодо початку перебігу строку для виконання зобов`язання.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку за кожною видатковою накладною окремо, сума пені за період прострочення з 07.03.2019 по 30.12.2019 останнім завищена, в результаті невірно визначеного періоду прострочення виконання зобов`язання за видатковою накладною № 174821 від 20.05.2019.

Після здійсненого судом перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період прострочення з 07.03.2019 по 30.12.2019 у сумі 45 078,36 грн.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 526, 530, 625, 693, 712 Цивільного кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" (49052, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 53; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Белтімпорт" (03083, м. Київ, вул. Пирогівський шлях 34-А; ) 257 943,81 грн. (двісті п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок три гривні 881 коп.) основного боргу, 3 992,61 грн. (три тисячі дев`ятсот дев`яносто дві гривні 61 коп.) річних, 1 404,80 грн. (одна тисяча чотириста чотири гривні 80 коп.) інфляції грошових коштів, 45 078,36 грн. (сорок п`ять тисяч сімдесят вісім гривень 36 коп.) пені, 4 626,29 грн. (чотири тисячі шістсот двадцять шість гривень 29 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до

Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суд вважає необхідним роз`яснити про те, що у зв`язку із заходами, спрямованими на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, що впроваджені через поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), вказані вище строки оскарження продовжуються до закінчення карантину.

Повне рішення складено 11.06.2020

Суддя І.Ф. Мельниченко