РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2020Справа № 910/230/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., за участю секретаря судового засідання Бігми Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26; ідентифікаційний код: 14359319)

до Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код: 00032767)

про визнання протиправним та скасування рішення

Представники сторін:

від позивача: Коворотний М.А.;

від відповідача: Чернюшок М.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» з вимогами до Антимонопольного комітету України про визнання проти правним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їхні імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнтів. Враховуючи викладене, банк надав Антимонопольному комітету України виписку по рахункам ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» без зазначення реквізитів контрагентів. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, у зв`язку з чим накладення штрафу на банк є неправомірним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2020 відкрито провадження у справі №910/230/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.02.2020, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

31.01.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки позивачем було подано Антимонопольному комітету України інформацію не у повному обсязі, рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк є правомірним.

При цьому, відповідач вказав на те, що положення ст.ст. 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що вимоги державного уповноваженого Комітету є обов`язковими для виконання у визначений ним строк. Суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу державного уповноваженого Комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Також, відповідач зауважив, що накладений на позивача штраф не є грошовим зобов`язанням, у зв`язку з чим дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на такі правовідносини не поширюються.

11.02.2020 позивачем подано відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, зауважив, що на повторний запит відповідача (вих. №143-2613/01-12304 від 26.09.2019) банком було надано інформацію у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 12.02.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 25.03.2020.

21.02.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказав на те, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк було прийняте саме щодо невиконання позивачем вимог Комітету вих. №143-26.13/01-16459 від 07.12.2018, а надання запитуваної у повторному запиті інформації не звільняє позивача від відповідальності (штрафу) за невиконання саме вимоги вих. №143-26.13/01-16459 від 07.12.2018.

Підготовче засідання, призначене на 25.03.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 підготовче засідання у справі №910/230/20 призначено на 20.05.2020.

У підготовчому засіданні 20.05.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.06.2020.

Представник позивача у судовому засіданні 11.06.2020 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.06.2020 надав усні пояснення по суті справи, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 11.06.2020 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольним комітетом України проводився збір та аналіз доказів у справі № 143-26.13/67-18, розпочатій Комітетом за ознаками вчинення порушень, передбачених пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів).

Під час розгляду вищезазначеної справи виникла необхідність у встановлені деяких обставин, що стосуються господарської діяльності ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації».

У зв`язку з цим, керуючись статтями 7, 16, 22 та 22і Закону України «Про Антимонопольний комітет України», відповідач звернувся до позивача з вимогою вих. №143-26.13/01-16459 від 07.12.2018 (а.с. 31-33; 53-55), в якій пропонував протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї вимоги надати Комітету наступну інформацію та копії документів:

1. Інформацію стосовно дат відкриття та дат закриття відповідних банківських рахунків зазначених суб`єктів господарювання в АТ «ВТБ БАНК» протягом періоду з 01.01.2017 по 01.11.2018.

2. Інформацію стосовно операцій (із зазначенням дати, суми коштів по дебету та кредиту, ідентифікаційного коду (коду ЗКПО) та/або індивідуального податкового номеру платника та одержувача, реквізитів рахунків контрагента, призначення платежу тощо), в електронному вигляді (в Форматі Excel), за всіма рахунками (в т. ч. валютними) у ПАТ «ВТБ БАНК» за період з 01.01.2017 по 01.11.2018 ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації».

3. Копії всіх довіреностей та/або інших документів, виданих ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» своїм представникам (працівникам тощо) щодо виконання від імені зазначених суб`єктів господарювання певних дій (зокрема, надавати банку платіжні документи, листи, запити, довідки та інші документи; отримувати від банку довідки по рахунку підприємства та за операціями по ньому, виписки та інші документи про стан рахунку, листи (відповіді банку) на ім`я підприємства тощо), які були чинними та/або надавалися (надсилалися тощо) зазначеними суб`єктами господарювання до AT «ВТБ БАНК» протягом періоду з 01.01.2017 по 01.11.2018.

4. Інформацію (в електронній формі у форматі Word, Exel) щодо IP-адрес, з яких ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» протягом протягом періоду з 01.01.2017 по 01.11.2018 входило до автоматизованої системи дистанційного самообслуговування «Клієнт-Банк» (системи інтернет-банкінгу банку тощо) для здійснення платежів (розрахунків), отримання довідок про наявність рахунку, відсутність заборгованості тощо.

Листом від 20.12.2018 вих. №8428/1-2 позивач, посилаючись на норми ст. 1076 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Правила банку, надав відповідачу (Антимонопольному комітету України) інформацію стосовно операцій по рахункам ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» із зазначенням дати, суми коштів по дебету та кредиту, але без зазначення реквізитів контрагентів (а.с. 58-59).

Судом встановлено, що Антимонопольний комітет України звернувся до банку з вимогою вих. №143-2613/01-12304 від 26.09.2019, в якій, керуючись ст.ст. 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», вимагав банк надати інформацію стосовно операцій (із зазначенням дати, суми коштів по дебету та кредиту, ідентифікаційного коду та/або індивідуального податкового номеру платника та одержувача, реквізитів рахунків контрагента, призначення платежу, тощо) в електронному вигляді за всіма рахунками (в тому числі валютними) у Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» за період з 01.01.2017 по 01.11.2018 ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» (а.с. 84-85).

З листа Акціонерного товариства «ВТБ Банк» вих. №5648/1-2 від 04.12.2019 вбачається, що банк надає Антимонопольному комітету України запитувану інформацію (а.с. 86-87).

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк постановлено визнати, що Акціонерне товариство «ВТБ Банк» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 07.12.2018 № 143-26.13/01-16459 у встановлений ним строк. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Акціонерне товариство «ВТБ Банк» штраф у розмірі 82600,00 гривень (а.с. 16-21; 64-68).

Вказане рішення Антимонопольного комітету України мотивоване тими обставинами, що дії банку, які полягають у поданні інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу від 07.12.2018 № 143-26.13/01-16459 в установлений ним, строк є порушенням, передбаченим пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк було отримане Акціонерним товариством «ВТБ Банк» 04.12.2019, що підтверджується вхідним реєстраційним номером на супровідному листі (а.с. 15).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банку забороняється надавати інформацію про клієнтів іншого банку, навіть якщо їхні імена зазначені у документах, угодах та операціях клієнтів.

Враховуючи викладене, банк надав Антимонопольному комітету України виписку по рахункам ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації» без зазначення реквізитів контрагентів.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань, у зв`язку з чим накладення штрафу на банк є неправомірним.

За таких обставин, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк, а також зупинити дію вказаного рішення.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказує на те, що оскаржуване рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк прийняте відповідно до законодавства України, оскільки позивачем не у повному обсязі подано інформацію, запитувану Антимонопольним комітетом України, а доводи позивача, викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, є необгрунтованими.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням названого Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (частини перша і друга статті 12 названого Закону).

Згідно з пунктом 5 статті 17 того ж Закону голова територіального відділення Антимонопольного комітету України наділений, зокрема, такими повноваженнями: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначено, зокрема, що: - вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом; - невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Згідно із статтею 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

За приписами пункту 3 частини першої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, органам Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб`єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Відповідно до частини другої статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Таким чином, законодавством не встановлено обмежень щодо надання на вимогу АМК інформації, яка містить банківську таємницю.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, така інформацію була потрібна відповідачу для виконання обов`язків, покладених на нього законодавством.

До того ж, як встановлено судом, на повторний запит Антимонопольного комітету України банком все ж таки було надано Комітету інформацію у повному обсязі.

Крім того, суд зазначає, що у правовідносинах, які виникли між сторонами, норми антиконкурентного законодавства є спеціальними стосовно загальних законодавчих приписів щодо банківської таємниці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №910/8001/17.

Пункт 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає подання інформації в неповному обсязі АМК у встановлені органами АМК строки як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої та частини шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені пунктами 9, 13 - 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф; рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

Як встановлено судом, рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк постановлено визнати, що Акціонерне товариство «ВТБ Банк» вчинило порушення, передбачене пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України - державного уповноваженого від 07.12.2018 № 143-26.13/01-16459 у встановлений ним строк. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на Акціонерне товариство «ВТБ Банк» штраф у розмірі 82600,00 гривень.

Що стосується посилань позивача на норми ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» стосовно того, що у банку, який знаходиться у процедурі ліквідації, не виникає жодних додаткових зобов`язань, у зв`язку з чим неправомірним є стягнення з банку штрафу у сумі 82600,00 грн, суд зазначає наступне.

Так, на підставі рішення Правління Національного банку України від 27 листопада 2018 року №796-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «ВТБ Банк» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 листопада 2018 року № 3180 «Про запровадження тимчасової адміністрації в Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення Акціонерного товариства «ВТБ Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 28 листопада 2018 року до 27 грудня 2018 року (включно).

На підставі рішення Правління Національного банку України від 18 грудня 2018 року № 849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «ВТБ Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 грудня 2018 року № 3392 «Про початок процедури ліквідації Акціонерного товариства «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації Акціонерного товариства «ВТБ Банк» строком на два роки з 19 грудня 2018 року до 18 грудня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Однак, суд зазначає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції», на підставі приписів якого нараховано штраф позивачу, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Названий закон не регулює ані цивільно-правових відносин, ані відносин у сфері оподаткування.

Накладений на позивача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 24.12.2013 у справі № 3-36гс13.

Таким чином, штраф, накладений рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не є грошовими зобов`язаннями, а тому дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на такі правовідносини не поширюється.

Правовий аналіз положень Закону України «Про систему вкладів гарантування вкладів фізичних осіб», на який посилається позивач як на підставу позовних вимог, не свідчить про можливість звільнення неплатоспроможних банків від відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.03.2016 у справі №910/22793/15.

При цьому, як встановлено судом, Антимонопольний комітет України (повторно) звернувся до банку з вимогою вих. №143-2613/01-12304 від 26.09.2019, в якій, керуючись ст.ст. 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», вимагав банк надати інформацію стосовно операцій (із зазначенням дати, суми коштів по дебету та кредиту, ідентифікаційного коду та/або індивідуального податкового номеру платника та одержувача, реквізитів рахунків контрагента, призначення платежу, тощо) в електронному вигляді за всіма рахунками (в тому числі валютними) у Акціонерному товаристві «ВТБ Банк» за період з 01.01.2017 по 01.11.2018 ТОВ «Проектно-монтажна компанія «Ай.Бі.Тек» і ТОВ «Протипожежні інновації».

Як встановлено судом, позивачем (банком) запитувані документи Комітетом були надані у повному обсязі.

Втім, суд зазначає, що у п. 13.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 №15 зазначено, що факти неодноразового неподання одним і тим самим суб`єктом господарювання інформації на запити органу Антимонопольного комітету України не є триваючим порушенням у розумінні статті 42 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а являють собою самостійні (окремі) порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Таким чином, факт надання позивачем запитуваної відповідачем у повторному запиті вих. №143-2613/01-12304 від 26.09.2019 інформації у повному обсязі (разом з реквізитами контрагентів) не звільняє позивача від відповідальності за подання інформації не у повному обсязі на запит Комітету вих. №143-26.13/01-16459 від 07.12.2018.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №910/8001/17.

Враховуючи викладені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення позову Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк.

Що стосується викладеного позивачем у прохальній частині позовної заяви клопотання про зупинення дії рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Враховуючи те, що позивачем не наведено та не обгрунтовано у позовній заяві жодних обставин, які, на думку позивача, можуть бути підставами для зупинення дії рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк, а зупинення дії такого рішення є правом суду, суд не вбачає підстав для зупинення дії рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк.

Судовий збір покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 №91-р/тк.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 18 червня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин