ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Справа№ 910/18243/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Ткаченка Б.О.

Дідиченко М.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19 (суддя Чиничин О.В., повний текст складено - 24.02.2020) за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квірту» про стягнення 26 962,75 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квірту» про стягнення 16 439,45 грн. пені та 10 523,45 грн. штрафу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем строків виконання робіт вартістю 569 304,00 грн. згідно договору № від 15.01.2018, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з недоведеності факту прострочення виконання відповідачем робіт на суму 569 304,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апелянта зводяться до непогодження з висновками суду першої інстанції. Крім того, скаржник зазначає про порушення судом норм процесуального права, посилаючись на неврахування в оскаржуваному рішенні доводів та доказів, наданих позивачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 у справі №910/18243/19 поновлено Акціонерному товариству «Укртрансгаз» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19; відкрито апеляційне провадження у справі; роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи та зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19.

Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів починаючи з дня вручення даної ухвали, але не раніше дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

При цьому, роз`яснено, що у разі надходження відзиву на апеляційну скаргу раніше дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), справа може бути розглянута під час дії карантину.

Вказана ухвала була отримана позивачем - 21.04.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

В свою чергу, направлена відповідачу копія зазначеної ухвали, повернулася до суду з відміткою органу поштового зв`язку - інші причини, що не дали змоги виконати обов`язку щодо пересилання поштового відправлення.

Разом з тим, ухвала про відкриття провадження у справі надсилалась за адресою офіційного місцезнаходження вказаної особи.

Так, згідно інформації отриманої з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом юридичної особи відповідача, адресою його офіційного місцезнаходження є 65026, Одеська обл., м. Одеса, площа Грецька, буд. 7А.

Саме на вказану адресу судом здійснювалося направлення поштової кореспонденції товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квірту».

Крім того, ухвалу було надіслано на фактичну адресу відповідача, інформація про яку міститься в позовній заяві та у договорі № від 15.01.2018, а саме - 02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 2/30, оф. 640.

Згідно витягу з офіційного сайту АТ «Укрпошта» поштове відправлення за трек-номером 683, надіслане відповідачу за вказаною адресою, станом на 25.05.2020, не вручене під час доставки.

Іншої адреси відповідача, крім зазначених вище, матеріали справи не містять.

При цьому, до повноважень суду не входить встановлення адреси, за якою наразі знаходиться учасник справи.

За таких обставин, судом вчинено всі необхідні дії щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі.

В свою чергу, станом на день винесення даної постанови від сторін жодних заяв, клопотань, в тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» через спалах у світі коронавірусу з 12 березня 2020 року в Україні введено карантин. З метою убезпечити населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СOVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, рекомендовано, на період дії карантину, встановити особливий режим роботи судів України, зокрема зменшити кількість судових засідань, що призначаються для розгляду протягом робочого дня; якщо таке передбачено процесуальним законодавством, здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін, в порядку письмового провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 продовжено строк дії карантину до 22.06.2020.

Отже, станом на день винесення постанови, карантин не скасований.

Як зазначалося, в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 було роз`яснено учасникам справи, що у разі надходження відзиву на апеляційну скаргу раніше дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), справа може бути розглянута під час дії карантину.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу суду не надав.

Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Судом враховується, що дана справа віднесена до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України та підлягає розгляду без виклику учасників справи. Крім того, як вже було встановлено клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від сторін до суду не надходило.

Для малозначної справи пріоритетним є швидке вирішення спору.

Виходячи з викладеного та з огляду на достатність матеріалів справи для належного і об`єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу у даній справі без повідомлення (виклику) учасників справи, під час дії карантину.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (в подальшому змінено назву Акціонерне товариство «Укртрансгаз», замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квірту» (підрядник) 15.01.2018 було укладено договір № , за умовами п. 1.1 якого, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього договору «Капітальний ремонт повітряно-збірної камери ГТ-750-6 ст. 2 компресорної станції Лубни Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи та поточний ремонт), в повному обсязі відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а замовник зобов`язується на умовах договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п. 1.3 договору склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання підрядником, визначені Кошторисною документацією, яка є невід`ємною частиною договору (Додаток №1).

Пунктом 2.1 визначено, що ціна договору становить 6 252 000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 1 042 000,00 грн., з якої:

- вартість матеріалів та робіт складає 569 304,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 94 884,00 грн.;

- вартість обладнання складає 5 682 696,00 грн., в тому числі ПДВ (20 %) - 947 116,00 грн.

Згідно п. 3.3 договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (Додаток №2).

За порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобов`язання (п. 8.2 договору).

Згідно п. 11.1 договір набирає чинності з моменту його укладання і діє протягом 15 місяців з дати укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У п. 13 наведено перелік додатків до договору, які є невід`ємними складовими його частинами:

Додаток №1 - Кошторисна документація;

Додаток № 2 - Графік виконання робіт;

Додаток № 3 - Специфікація.

Як зазначає позивач, відповідачем було частково виконано взяті на себе зобов`язання за договором № від 15.01.2018, а саме - поставлено обладнання загальною вартістю 5 682 696,00 грн.

Разом з тим, за доводами позивача, підрядник взагалі не виконав роботи на суму 569 304,00 грн., допустивши тим самим прострочення виконання етапів робіт, визначених Графіком виконання, таких як:

- демонтажні роботи, період виконання з 20.11.2018 по 20.01.2019;

- улаштування опорних конструкцій та майданчика обслуговування, період виконання з 21.01.2019 по 21.02.2019;

- монтаж КПОП, період виконання з 21.01.2019 по 21.03.2019;

- монтаж системи електрозабезпечення, період виконання з 21.01.2019 по 21.03.2019;

- монтаж системи автоматизації, період виконання з 21.02.2019 по 21.04.2019;

- пуско-налагоджувальні роботи, період виконання з 22.04.2019 по 22.05.2019.

Враховуючи вказані обставини, посилаючись на прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором щодо виконання відповідних етапів робіт, позивачем на підставі п. 8.2 договору нараховані штрафні санкції: 16 439,45 грн. пені за період з 21.01.2019 по 30.05.2019 та 10 523,45 грн. штрафу.

Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого суду, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду та з огляду на статтю 174 Господарського кодексу України, статтю 11 Цивільного кодексу України, є підставою для виникнення у його сторін прав та обов`язків, визначених ним.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ст. 875 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 1.1 договору № від 15.01.2018 на відповідача покладено зобов`язання виконати відповідно до умов цього договору «Капітальний ремонт повітряно-збірної камери ГТ-750-6 ст. 2 компресорної станції Лубни Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (Будівельні роботи та поточний ремонт), в повному обсязі відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації.

Місцем виконання робіт, у відповідності до п. 1.2 договору, визначено - Лубенське ЛВУМГ: майдан Володимирський (вул. Кірова), буд. 22/2, м. Лубни, Полтавська область, 37500 (компресорна станція «Лубни» Лубенського проммайданчику (вул. П`ятикопа, буд. 2а, с. Піски Лубенського району Полтавської області, 37551)).

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення

з відповідача 16 439,45 грн. пені та 10 523,45 грн. штрафу, нарахованих за прострочення виконання підрядником окремих етапів робіт, загальною вартістю 569 304,00 грн.

Так, згідно положень п. 2.1 договору ціна договору становить 6 252 000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 1 042 000,00 грн., з якої:

- вартість матеріалів та робіт складає 569 304,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 94 884,00 грн.;

- вартість обладнання складає 5 682 696,00 грн., в тому числі ПДВ (20 %) - 947 116,00 грн.

При цьому, аналогічна вартість обладнання та робіт визначена у погодженому між сторонами Додатку №1 до договору - Договірна ціна.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, відповідач поставив позивачу обладнання загальною вартістю 5 682 696,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-000013 від 26.09.2018 на суму 5 287 200,00 грн. та №РН-000015 від 26.09.2018 на суму 395 469,00 грн.

Разом з тим, доказів виконання робіт за договором на суму 569 304,00 грн., яка є різницею між договірною ціною та вартістю поставленого обладнання - матеріали справи не містять.

В свою чергу, у пункті 3.3 договору сторони передбачили, що підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 180 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (додаток №3).

Сторонами затверджено Додаток №2 до договору - Графік виконання робіт, в якому наведено перелік етапів виконання робіт та зазначено загальний строк їх виконання - 180 календарних днів.

При цьому, у Графіку олівцем відображено дані про вартість кожного з етапів робіт із вказівкою на строк їх виконання, які судом не приймаються до розгляду, оскільки такі відомості не засвідчені підписами повноважних осіб та печатками підприємств.

Як свідчать матеріали справи, вартість та терміни кожного з етапів робіт договором та іншими додатками до нього, не встановлені.

Крім того, дослідивши положення договору № від 15.01.2018 апеляційний суд встановив, що останнім не передбачено обов`язку відповідача після виконання окремого етапу робіт передавати результат виконання етапу робіт замовнику, а також не визначено обов`язку складати акти приймання-передачі робіт по кожному з етапів, зазначених у Графіку виконання робіт.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість розрахунку штрафних санкцій позивача, оскільки він здійснений залежно від суми та періоду поетапного виконання робіт, відповідальність за прострочення яких договором не передбачена.

У той же час, згідно позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.01.2020 по справі №910/3362/18 відсутність у договорі підряду окремо погоджених строків виконання кожного з видів (етапів) робіт та їх вартості не позбавляє позивача права на застосування до боржника відповідальності передбаченої договором, виходячи з загальної вартості невиконаних робіт та з урахуванням загального терміну їх виконання.

При цьому, Верховний Суд виходив з того, що відповідальність підрядника у вигляді штрафних санкцій (пені, штрафу) настає у разі прострочення виконання відповідачем підрядних робіт у цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт в межах основного зобов`язання.

Так, умовами пункту 3.3 договору встановлено загальний строк виконання робіт - протягом 180 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт.

Отже, для перевірки дотримання підрядником 180-денного строку виконання робіт, вказаного у п. 3.3 договору, перш за все необхідним є встановлення початку перебігу цього строку.

Позивач стверджує, що дозвіл на початок виконання робіт, викладений у листі №2401ВИХ-18-6136 від 05.11.2018, було отримано уповноваженим представником підрядника 05.11.2018.

Однак, наведені твердження позивача не підкріплені жодними належними доказами.

В матеріалах справи міститься лише лист відповідача №51-11/18 від 05.11.2018 про надання дозволу на виконання робіт, передбачених умовами договору № та лист №2401ВН-18-6136 від 05.11.2018, яким позивач надав дозвіл на початок виконання робіт на об`єкті.

Водночас, згідно п. 3.3 договору, початок перебігу 180-денного строку виконання робіт безпосередньо пов`язаний із датою отримання підрядником письмового розпорядження (дозволу) замовника на початок виконання робіт.

Утім, документів, які б підтверджували факт отримання відповідачем листа позивача про надання дозволу на початок виконання робіт, із зазначенням дати такого отримання, позивачем не надано.

Разом з тим, позивач у своєму розрахунку пені та штрафу зазначив, що початком періоду виконання робіт є 20.11.2018, а закінченням - 22.05.2019 (загалом, наведений позивачем період є більшим ніж 180 календарних днів).

Натомість, вказані часові рамки позивачем жодним чином не обґрунтовані.

Таким чином, з огляду на неможливість визначення початку перебігу 180-денного строку виконання робіт та дати закінчення періоду їх виконання, неможливо достеменно встановити чи було допущено підрядником прострочення виконання робіт за договором № від 15.01.2018 на суму 569 304,00 грн.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частини 2 статті 883 Цивільного кодексу України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

У п. 8.2 договору сторони погодили, що за порушення строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє підрядника від виконання зобов`язання.

За таких обставин, враховуючи недоведеність факту прострочення відповідачем виконання робіт за договором № від 15.01.2018 на суму 569 304,00 грн., у суду відсутні правові підстави для застосування до відповідача відповідальності передбаченої пунктом 8.2 договору.

В свою чергу, викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника про порушення і неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження та не спростовують встановлених обставин справи.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/18243/19.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню в касаційному порядку згідно п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 11.06.2020 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Б.О. Ткаченко

М.А. Дідиченко