ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" червня 2020 р. Справа № 911/1645/20

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Краснова Максима Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості у розмірі 13212,91 грн., яка виникла внаслідок не здійснення боржником розрахунків за кредитним договором від 14.03.2019 р. № б/н,

встановив:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Київської області із заявою (вх. № 172/19 від 08.01.2019 р.) про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Краснова Максима Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором від 14.03.2019 р. № б/н у розмірі 13212,91 грн., з яких: 12213,97 грн. заборгованості за кредитом; 139,49 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість; 800,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії; 59,45 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Частиною другою ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Краснова Максима Вадимовича 59,45 грн. пені, судом встановлено наступне:

Згідно з ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 3 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, сума заборгованості складається з боргу за кредитом у сумі 12213,97 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у сумі 139,49 грн., заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у сумі 800,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у сумі 59,45 грн.

Згідно з п. 3 частини першої ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, вимога про стягнення пені в сумі 59,45 грн. не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 59,45 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором на підставі п. 3 частини першої ст. 152 ГПК України.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини другої ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційному Банку Приватбанк (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код 14360570) у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Краснова Максима Вадимовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 59,45 грн. пені.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 09.06.2020 р.

Суддя А.В. Лопатін