ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/995/19 (909/1111/19)

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Дочірнього підприємства "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", вул. Є. Петрушевича, буд.1, м. Івано-Франківськ,76004

до відповідача: Малого підприємства "Весна" вул. Павлика, буд.32, с. Старі Кути, Косівський район, Івано-Франківська область,78665

про стягнення заборгованості в сумі 124 259, 68 грн.

представники не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Івано-Франківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Малого підприємства "Весна" про стягнення заборгованості в сумі 124 259, 68 грн.

02.03.2020 судом відкрито провадження у справі у межах справи про банкрутство та призначено підготовче засідання суду на 24.03.2020. 24.03.2020 судове засідання не відбулося, у зв"язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою від 20.03.2020 відкладено підготовче засідання на 28.04.2020 та 28.05.2020. Ухвалою суду від 28.05.2020 суд постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд по суті на 09.06.2020.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань не адресував.

Відповідач відзив на позов не надав та не забезпечив явку представника у судові засідання.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань.

Так, згідно з матеріалами справи, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за вказаною адресою відповідача направлялись ухвали суду від 02.03.2020, від 20.03.20, від 28.04.20, від 28.05.20.

В судовому засіданні 09.06.2020 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

11 липня 2016 року між МП "Весна" (Орендар) та ДП "Івано-Франківський облавтодор" як (Орендодавець) укладено договір №80 від 11.07.2016 р. оренди індивідуально визначеного майна (трансформаторна підстанція КТП-289, дробильно-сортувальна установка СМ739/740, електричний лічильник ШК2301, лінія електропередач).

Відповідно до п.1 Договору Орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування індивідуально визначене майно, що підтверджується Актом прийому-передачі об`єкту оренди від 11.07.2016 р.

Згідно п 2.1 Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, згідно з Актом приймання-передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Відповідно до умов Договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це майно, власником майна залишається ПАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (у господарському віданні ДП «Івано-Франківський облавтодор»), а Орендар користується ним протягом строку дії Договору оренди.

Відповідно до 2.3 Договору у разі припинення цього Договору, майно повертається Орендарем Орендодавцю за Актом приймання-передачі в день закінчення дії Договору. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі. Обов`язок зі складання Акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору.

Пунктом 2.5 Договору передбачено , що для забезпечення виконання даного Договору сторони встановлюють такий вид забезпечення як гарантійний платіж. Гарантійним платежем за цим Договором є - грошова сума у розмірі 2 (двох) місячних орендних плат. Гарантійний платіж перераховується Орендарем на банківський рахунок Орендодавця в день укладення даного Договору. Не перерахування гарантійного платежу в повному обсязі в день укладення даного Договору є порушенням даного Договору. Сторони даного Договору свідчать, що Орендодавець має право використовувати даний платіж у випадку: несвоєчасної сплати Орендарем орендної плати чи інших платежів, передбачених даним Договором, для погашення заборгованості та відшкодування штрафних санкцій, інших видів відповідальності та/або у випадку спричинення шкоди / завдання збитків орендованому майну. Орендар зобов`язується протягом дії Договору забезпечувати гарантійний платіж в розмірі не менш ніж 2 (двох) місячних орендних плат. В разі використання гарантійного платежу відповідно до умов даного пункту Договору Орендар зобов`язується поповнювати платіж у строк 5 днів моменту використання гарантійного платежу.

Згідно п. 4.2 Договору Орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок Орендодавця орендну плату та відшкодовувати затрати за комунальні та інші платежі згідно договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендодавцем від 11.07.2018 р.

10 липня 2017 між МП «Весна» та ДП «Івано-Франківський облавтодор» укладено додаткову угоду на продовження терміну дії договору оренди до 11.07.2018 року

Додатковою угодою від 11 липня 2018 року до договору оренди №80 від 11.07.2017 р. договір оренди №80 від 11.07.2017 р. було припинено за взаємною згодою сторін. Пунктом 3. вказаної додаткової угоди Орендар зобов`язується погасити борг по орендній платі у сумі 90553,34 (дев`яносто тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 34 коп.

Відповідно до п. 1.1. Орендар зобов`язується компенсувати витрати Орендодавця по сплаті електроенергії спожитої Орендарем, а також компенсувати витрати по сплаті земельного податку при використанні майна переданого в оренду згідно Договору оренди № 80 від "11" липня 2016 року.

Відповідно до п.3 Додаткової угоди відповідач зобов`язався погасити борг по орендній платі у розмірі 90 553,34грн.

Для вирішення даного спору в досудовому порядку поштовим рекомендованим відправленням, на адресу відповідача направлено вимогу від 01 листопада 2018р. №01-05/1432, яка залишена відповідачем без відповіді.

Враховуючи, що відповідач не сплатив зазначену суму, позивач провів нарахування 3% річних у розмірі 8820,0грн. у період з 11.07.16 по 09.10.19 та інфляційні втрати у розмірі 33706,68грн.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як зазначалось вище, між сторонами був укладений договір оренди індивідувально-визначеного майна.

Відповідно до п.2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору, згідно з Актом приймання-передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Матеріали справи не містять доказів приймання-передачі майна Малому підприємству «Весна», як передбачено п.2.1 Договору.

Орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди за актом приймання-передачі об`єкта оренди, підписаним орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об`єкта в оренду покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні Договору . (п.п.2.3, 2.4 договору).

Доказів повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі матеріали справи не містять.

Позивач після звернення до суду 12.12.19 надав акти надання послуг, в яких не міститься посилання на реквізити Договору №80 від 11.07.2016, Договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю від 11.06.16.

Таким чином, беручи до уваги, те що позивачем не подано належним чином оформлені документи, що посвідчують передачу майна, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно з ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 2, 3 ст. 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 130, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.06.2020

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.