ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2755/19

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1)

до Товариства власників квартир "Троянда" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 11),

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6),

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 99629,99 грн. вартості такого майна,

секретар судового засідання: Демідова А.А.

від позивача: Трегубова А.В. (довіреність № 1-2256 від 23.01.2020 р.);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Пронюк В.Я. (довіреність № 14-190 від 17.05.2019 р.).

Обставини справи:

Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" (далі - АТ "УКРТРАНСГАЗ", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства власників квартир "Троянда" (далі - ТОВ "Троянда", відповідач), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (третя особа), про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 99629,99 грн. вартості такого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач набув природний газ позивача без будь-якої правової підстави, з огляду на що позивач вважає, що відповідач зобов`язаний повернути його позивачу в силу приписів ст. 1213 ЦК України.

У зв`язку з наведеним, Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" просить суд: 1) зобов`язати Товариство власників квартир "Троянда" повернути Акціонерному товариству "УКРТРАНСГАЗ" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 14,909 тис. куб. метрів; 2) стягнути з Товариства власників квартир "Троянда" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" 99629,99 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 14,909 тис. куб. метрів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.11.2019 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.12.2019 р.

Підготовче засідання відкладалось.

14.01.2020 р. до господарського суду Київської області засобами електронного зв`язку від відповідача надійшов відзив б/н, б/д (вх. № 782/20 від 14.01.2020 р.) на позовну заяву, за змістом якого відповідач позов не визнає та зазначає, що згідно рахунку № /BOY/2016/1.1557 від 06.12.2018 р. Товариством власників квартир "Троянда" на користь АТ "УКРТРАНСГАЗ" було сплачено 5489,50 грн., а саме - 1500,00 грн. 31.10.2018 р., 1489,50 грн. 03.01.2019 р. та 2500,00 грн. 15.02.2019 р. Водночас, відповідач наголошує, що на даний час має заборгованість лише перед Акціонерним товариством "Нафтогаз України", за якою щомісячно ведуться проплати та яка буде погашена протягом 2-3 місяців.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.02.2020 р. було відкладено підготовче засідання на 24.02.2020 р., залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

24.02.2020 р. до господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь № 1001вих-20-947 від 21.02.2020 р. (вх. № 4111/20 від 24.02.2020 р.) на відзив, за змістом якої АТ "УКРТРАНСГАЗ" просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням відповідачем умов пункту 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не надавалися номінації та не здійснювалося постачання природного газу ТВК "Троянда" у лютому та березні 2017 року. Як вказує позивач, через наявну заборгованість відповідача за спожитий у минулі періоди природний газ і недостатній рівень розрахунків, третя особа не мала правових підстав для підтвердження споживачу планових обсягів природного газу на лютий та березень 2017 року та, відповідно, не здійснювала постачання природного газу відповідачеві у зазначеному періоді. АТ "УКРТРАНСГАЗ" наголошує, що п. 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р., встановлює, що підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема, наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов, а також наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача, а отже, обов`язковою передумовою поставки природного газу споживачу є наявність укладеного з постачальником договору та виділення номінацій (підтвердженого обсягу газу на відповідний період). З наведеного, на переконання позивача, вбачається, що газ, спожитий відповідачем, не належав АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та був спожитий поза межами дії договорів постачання природного газу.

16.03.2020 р. засобами електронного зв`язку до господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив б/н, б/д (вх. № 5629/20 від 16.03.2020 р.) на позовну заяву, за змістом якого останній зазначає, що договір з АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р. на постачання природного газу було укладено на весь опалювальний період 2016 та 2017 років. За твердженням відповідача, вказаний договір ним не припинявся та не укладався новий з іншою компанією. Також Товариство власників квартир "Троянда" наголошує, що АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не попереджало про припинення постачання природного газу відповідачеві. Окрім того, Товариство власників квартир "Троянда" вказує, що ним було сплачено кошти згідно договору № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р. в загальному розмірі 180633,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2020 р. у даній справі було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.04.2020 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.03.2020 р., у зв`язку із введенням в Україні постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" (з подальшими змінами та доповненнями) карантинних заходів, учасників справи було повідомлено, що судове засідання з розгляду даної справи по суті 06.04.2020 р. об 11:20 не відбудеться, а про дату і час наступного судового засідання останніх буде повідомлено додатково ухвалою суду.

30.03.2020 р. до господарського суду Київської області від представника АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло пояснення б/н, б/д (вх. № 6718/20 від 30.03.2020 р.), за змістом якого третя особа зазначає, що між останньою та ТВК "Троянда" 23.09.2016 р. був укладений договір постачання природного газу № 1596/1617-ТЕ-17, відповідно до умов якого, у разі невиконання споживачем вимог п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, постачальник не підтверджує планові обсяги (номінацію) для споживача та передача природного газу не здійснюється. АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказує, що згідно з п. 7.2 зазначеного договору відповідач зобов`язаний самостійно припиняти/обмежувати споживання природного газу, зокрема, у разі відсутності або недостатності підтвердженого обсягу газу, виділеного споживачу.

Як стверджує третя особа, у січні-березні 2017 року, в зв`язку з порушенням ТВК "Троянда" вимог п. 17 вказаного Положення, АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу відповідачеві.

Щодо правомірності позовних вимог АТ "УКРТРАНСГАЗ", третя особа, посилаючись на п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу газотранспортної системи, наголошує, що для отримання послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами, остання надає позивачеві завдання (плановий розподіл обсягів постачання природного газу на місяць, у якому зазначені лише обсяги газу, які передбачені договорами на постачання газу між АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та його споживачами), і після підтвердження наявності у третьої особи місячного обсягу газу, зазначеного у цьому завданні, АТ "УКРТРАНСГАЗ" надає послугу з транспортування газу магістральними трубопроводами. З наведеного, за твердженням третьої особи, вбачається, що кожен споживач отримує природний газ лише в обсязі, передбаченому заявкою на транспортування, а в газотранспортній системі відсутні обсяги природного газу, що не мають власника та цільового призначення.

Третя особа наголошує, що оскільки останньою чи жодним іншим постачальником природного газу у січні-березні 2017 року не було подано до газотранспортної системи природний газ саме для потреб відповідача, то спірні обсяги природного газу було відібрано ним з ресурсів АТ "УКРТРАНСГАЗ", а відтак, на думку АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", мало місце набуття ТВК "Троянда" майна іншої особи за відсутності на те правових підстав, з чого, в свою чергу, слідує, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими та законними.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020 р. строк дії карантину в Україні було продовжено до 22.05.2020 р., у зв`язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2020 р. суд призначив судове засідання з розгляду справи № 911/2755/19 по суті поза межами визначеного на той час строку дії карантину, а саме - на 04.06.2020 р.

У судовому засіданні 04.06.2020 р. представник позивача та третьої особи підтримували позовні вимоги; представник відповідача у судове засідання не з`явився. Водночас, про дату, час і місце судового засідання всі учасники процесу були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 04.06.2020 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

23.09.2016 р. між Публічним акціонерним товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (на даний час - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) та Товариством власників квартир "Троянда" (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 1596/1617-ТЕ-17, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач - оплатити його на умовах договору.

Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору природний газ, що постачається за договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2016 року по 31 березня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 71,0 тис.куб. метрів, у тому числі - за місяцями (тис. куб. метрів): жовтень 5,0 тис. куб. метрів, листопад 10,0 тис. куб. метрів, грудень 14,0 тис. куб. метрів, січень 15,0 тис. куб. метрів, лютий 14,0 тис. куб. метрів, березень 13,0 тис. куб. метрів. Обсяги природного газу, які планується поставити згідно з цим договором (далі - планований обсяг), повністю забезпечують споживача природним газом для потреб, зазначених у пункті 1.2 договору.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на планові обсяги використання природного газу, на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися плановими обсягами, зазначеними у пункті 2.1 договору, на відповідний місяць. Обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) в установленому законодавством порядку. Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи номінації повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену споживачем у розділу 13 договору.

Відповідно до пункту 3.4 договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику: завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газарозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті, за категоріями (у тому числі згідно з цим договором); підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Згідно з п. 4.1 договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2494, та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 р. до 31.03.2017 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12.1 договору).

23.01.2017 р. між Публічним акціонерним товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Товариством власників квартир "Троянда" було укладено додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р., в якій сторони виклали деякі пункти договору в новій редакції.

На виконання умов договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у період з жовтня 2016 року по січень 2017 року передавало, а ТВК "Троянда" приймало природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 р. на суму 19006,93 грн., від 30.11.2016 р. на суму 56137,16 грн., від 31.12.2016 р. на суму 54411,42 грн., від 31.01.2017 р. на суму 66076,51 грн.

Окрім того, в межах погоджених з постачальником обсягів (п. 2.1 договору № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р.) у лютому та у березні 2017 року ТВК "Троянда" було прийнято природний газ в обсязі відповідно 11,445 тис.куб.м та 3,464 тис.куб.м.

На виконання п. 3.5 договору відповідач надсилав АТ "НАК "Нафтогаз України" для підписання акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 р. за лютий 2017 року в обсязі 11,445 тис.куб.м на суму 67873,43 грн. та від 31.03.2017 р. за березень 2017 року в обсязі 3,464 тис.куб.м на суму 20542,91 грн., які залишилися не підписаними останнім.

Поряд з цим, листами № 26-1036/1.2-17 від 31.01.2017 р. та № 26-2432/1.2-17 від 03.03.2017 р. НАК "Нафтогаз України" повідомило ТВК "Троянда", що оскільки підприємством не виконується п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, то на лютий і березень 2017 року йому не виділятимуться номінації щодо обсягів природного газу.

Листами № 26-2697/1.2-17 р. від 16.03.2017 р. та № 26-4177/1.8-17 від 16.05.2017 р. НАК "Нафтогаз України" повідомила ТВК "Троянда", що у зв`язку з невиконанням умов п. 17 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758, підприємству не були підтверджені планові обсяги (номінації) природного газу на лютий та березень 2017 року, у зв`язку з чим НАК "Нафтогаз України" не здійснювала постачання природного газу у вказаному періоді ТВК "Троянда". Разом з вказаними листами НАК "Нафтогаз України" повернула споживачу оригінали актів приймання-передачі природного газу за лютий та березень 2017 р.

Саме відсутність номінацій на поставку газу визначена позивачем у позові як підстава безпідставного набуття відповідачем у лютому та березні 2017 року природного газу з газотранспортної системи позивача в обсязі 11,445 тис.куб.м та 3,464 тис.куб.м відповідно, які були придбані останнім у третьої особи та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС.

Оскільки, на думку позивача, відповідач набув природний газ останнього у лютому - березні 2017 року в загальному обсязі 14,909 тис.куб.м без будь-якої підстави, Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" і звернулось до суду з позовними вимогами про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно в натурі на підставі ст. 1212, ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України та про відшкодування вартості такого майна на підставі ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Отже, предметом позову у даній справі є вимоги про зобов`язання Товариства власників квартир "Троянда" повернути Акціонерному товариству "УКРТРАНСГАЗ" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 14,909 тис. куб. метрів та про стягнення 99629,99 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 14,909 тис. куб. метрів.

Як слідує з матеріалів справи, 01.11.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (на даний час - Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ") (газотранспортне підприємство) та Товариством власників квартир "Троянда" (замовник) було укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /BOY/2016/1.1557, за умовами якого газотранспортне підприємство зобов`язалося надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник - внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Річний плановий обсяг транспортування природного газу складає 28,000 тис.куб.м., у тому числі - за січень - 14,000 тис.куб.м., лютий - 12,000 тис.куб.м., березень - 12,000 тис.куб.м., квітень - 4,000 тис.куб.м., жовтень - 4,000 тис.куб.м., листопад - 10,000 тис.куб.м., грудень - 14,000 тис.куб.м.

У матеріалах справи наявні копії актів наданих послуг з розподілу природного газу № 100100092 від 28.02.2017 р. в обсязі 11445 куб.м та № 100100092 від 31.03.2017 р. в обсязі 3464 куб.м, підписані зі сторони ПАТ "Київоблгаз" (оператор ГРМ) та ТВК «Троянда» (споживач).

Окрім того, між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" та ТВК "Троянда" (споживач) було складено та підписано акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 02-17-/BOY/2016/1.1557 та № 03-17-/BOY/2016/1.1557, згідно яких ПАТ «УКРТАНСГАЗ» здійснило транспортування природного газу у лютому 2017 року в обсязі 11,445 тис.куб.м та у березні 2017 року в обсязі 3,464 тис.куб.м.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 31.01.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (покупець) було укладено договір про закупівлю природного газу № -ВТВ, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві у січні-квітні 2017 року газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно з актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" поставило ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" у лютому 2017 року природний газ в обсязі 643105,799 тис.куб.м на суму ,00 грн. для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб, та для забезпечення балансування.

Згідно з актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" поставило ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" у березні 2017 року природний газ в обсязі 143355,00 тис.куб.м на суму ,00 грн. для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб, та для забезпечення балансування.

Окремо позивачем додано Алокацію (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Київоблгаз", між замовниками послуг транспортування (постачання) за лютий та березень 2017 року.

Також позивач, в якості доказу споживання відповідачем у лютому та березні 2017 року природного газу, надав до матеріалів справи довідку начальника управління комерційного обліку та транспортування природного газу філії ОГТС України "Інформація про надходження на точках виходу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на Операторів газорозподільчих мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2017 рік", за змістом якої у лютому та у березні 2017 року за замовником послуг транспортування - ПАТ "Київоблгаз" рахується обсяг небалансу (в т.ч. без підтверджених номінацій) - 11,445 та 3,464 тис.куб.м відповідно по контрагенту ТВК "Троянда".

Слід зазначити, що з положень ст. 15 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права і свого законного інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Також слід зазначити, що відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення), а також взаємовідносини між суб`єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ, регламентовані Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р., Кодексом газорозподільних систем, затвердженим НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р., Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими Наказом міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. № 618.

Поряд з цим, відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення ст. 1212 Цивільного кодексу України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для повернення майна передбачають одночасну сукупність трьох елементів: збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна); збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого; первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому (як у даному випадку стверджує позивач).

Умови застосування кондиційного способу судового захисту, виходячи зі змісту ст. 1212 Цивільного кодексу України, серед іншого, передбачають доказування позивачем як факту фізичного отримання відповідачем спірного майна, так і відсутності належних правових підстав для такого отримання.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Оскільки сам факт споживання газу не заперечується відповідачем, то встановленню у даній справі підлягають наявність або відсутність підстав для такого споживання.

Як встановлено судом, відповідач не підключений безпосередньо до газової мережі позивача, таким чином не є "прямим споживачем" у розумінні термінів п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, тобто фізичне отримання газу відповідачем у позивача виключається.

Водночас, доводи позивача спростовують поданий ним же звіт ПАТ "Київоблгаз" про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, послуги транспортування (постачальниками) за березень 2017 року та звіт про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Київоблгаз" між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за березень 2017 року, з яких вбачається, що з мереж УМГ ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" у березні 2017 року з підтвердженим обсягом номінацій розподілено теплогенеруючим підприємствам, серед яких не значиться відповідач, 286115,640 тис.куб.м природного газу.

Тобто подані позивачем докази не доводять, що відповідач безпідставно набув з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, у лютому 2017 року та у березні 2017 року природний газ в загальному обсязі 14,909 тис.куб.м, який належить саме позивачу.

З долученої до матеріалів справи Інформації про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу, віднесених на операторів газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2017 рік, вбачається, що цей обсяг природного газу віднесений на Оператора газорозподільної системи з вказівкою в якості небалансу.

Відповідно до положень Кодексу газотранспортної системи одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування, які є складовими послуги транспортування природного газу, здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Таким чином, надання позивачем складених ним документів обліку, у тому числі й у відношенні спірного обсягу природного газу, свідчить про наявність договірних відносин з Оператором газорозподільної системи, які регламентують відносини небалансу по такому газу, що є несумісним з твердженням позивача про відсутність жодних правових підстав відносно передачі такого спірного газу з газотранспортної системи позивача відповідачу.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", яке є обов`язковим до виконання, на НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до укладених договорів ще на початку опалювального сезону. При цьому, хоча у названому розпорядженні міститься вказівка на обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону, але це не свідчить про обмеження його періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, оскільки встановлений обов`язок полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпечення природним газом протягом усього сезону.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 р. у справі № 925/358/18.

Невидача номінацій НАК "Нафтогаз України" є неправомірною та унеможливлює безперешкодне отримання споживачами відповідно до укладених договорів постачання необхідних обсягів природного газу, оскільки, у тому числі, може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання АТ "Київоблгаз" послуг з розподілу природного разу у зв`язку з відсутністю підтверджених обсягів природного газу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 р. у справі № 904/5621/17.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи наведене, а також умови договору постачання природного газу, з урахуванням встановлення судом факту споживання відповідачем у спірний період природного газу в обсязі, який не перевищує обумовлений договором, судом встановлено, що ненадання номінацій на наступний місяць щодо планових обсягів постачання природного газу не звільняє НАК "Нафтогаз України" від обов`язків постачання природного газу не свідчить про безпідставне споживання відповідного обсягу газу.

Отже, ненадання номінації на наступний місяць щодо планових обсягів постачання природного газу не звільняє третю особу від обов`язків постачати природний газ відповідачу як споживачу за укладеним між ними договором постачання природного газу. При цьому, планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в п. 2.1 договору № 1596/1617-ТЕ-17 постачання природного газу від 23.09.2016 р. Відтак, вказані обсяги постачання є узгодженими в силу умов договору.

Суд враховує, що договір на постачання природного газу між відповідачем та третьою особою укладений відповідно до Примірного договору про постачання природного газу виробниками теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 р. № 357 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2016 р. № 892). Водночас, п. 14 Примірного договору передбачено, що споживач подає постачальнику до 15 числа місяця, що передує місяцю постачання природного газу, належним чином оформлену заявку на заплановані обсяги використання природного газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. У разі неподання або несвоєчасного подання заявки споживачем постачальник може користуватися планованими обсягами, зазначеними в пункті 4 цього договору, на відповідний місяць.

Цим же пунктом встановлено, що обсяги постачання підтверджуються постачальником шляхом подання оператору газотранспортної системи номінації на відповідний місяць постачання (розрахунковий період) у встановленому законодавством порядку.

Постачальник протягом трьох днів з моменту підтвердження оператором газотранспортної системи повідомляє споживачу про розмір поданої номінації шляхом надсилання відповідного повідомлення на електронну адресу, надану споживачем.

При цьому, доводи третьої особи, що оскільки нею не надавались номінації на постачання природного газу відповідачу на лютий 2017 року та березень 2017 року та не було підписано акти приймання-передачі природного газу за вказаний період, тоді як саме з підписанням актів приймання-передачі п. 13 Примірного договору та відповідні йому за змістом пункти договору на постачання природного газу встановлюють момент переходу права власності на природний газ від постачальника до споживача, свідчить про відсутність господарських операцій з поставки природного газу між нею та відповідачем, суд відхиляє з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 р. № 758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)" (чинній в спірний період), якою було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яким в пп. 4 п. 3 визначено обов`язок НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені п.п. 15-17 цього Положення.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р., яка діяла до 01.04.2017 р., було затверджено Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), відповідно до якого на НАК "Нафтогаз України" покладено обов`язки продавати природний газ постачальникам природного газу для потреб побутових споживачів та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до пункту 17 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р., обов`язок постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється за певних умов, зокрема, за умов укладення договору та відсутності заборгованості за використаний природний газ.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 742-р "Деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" від 05.10.2016 р., для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, було зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальників природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 р. № 357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації (п. 1).

Окрім того, встановлено операторам газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій (п. 2 вказаного Розпорядження).

Отже, оскільки третя особа на підставі спеціального нормативного правового акту щодо опалювального сезону 2016/2017 року, яким є розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 р. № 742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", була зобов`язана видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені між ними, та постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, суд дійшов висновку, що це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не його правом.

Відтак, саме внаслідок дій третьої особи щодо ненадання відповідачу номінацій на плановий обсяг газу у оператора ГРМ виник неврегульований небаланс обсягів природного газу за лютий 2017 року та березень 2017 року, тому посилання позивача у позові на відбір відповідачем природного газу за спірний період за відсутності виданих останньому номінацій на планові поставки газу не може бути кваліфіковано як несанкціонований та не вказує на безпідставність набуття відповідачем спірних обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ТВК «Троянда» у лютому та березні 2017 року споживало газ на підставі укладеного з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договору постачання природного газу, що спростовує твердження позивача про відсутність у відповідача постачальника газу та будь-яких підстав для відбору природного газу у спірний період.

Поряд з цим суд відзначає, що згідно з п. 1 глави 1 розділу X Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оператор газотранспортної системи має право припинити транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу.

Згідно з п. 13 розділу II Правил постачання природного газу постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу, зокрема, в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором; відмови від підписання акта приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування.

Відповідно до п. 14 розділу II Правил постачання природного газу за необхідності здійснення заходів з обмеження або припинення газопостачання споживачу постачальник надсилає споживачу не менше ніж за три доби (для підприємств металургійної та хімічної промисловості - не менше ніж за 5 діб) до дати такого припинення повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання з певного періоду (день, година тощо) та у визначений зі споживачем час має право опломбувати запірні пристрої споживача, за допомогою яких споживач самостійно обмежив чи припинив подачу газу на власні об`єкти. Повідомлення має бути складено відповідно до форми повідомлення, встановленої наказом Міністерства палива та енергетики України від 03 липня 2009 року № 338, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2009 року за № 703/16719, та містити підставу припинення, дату та час, коли споживачу необхідно самостійно обмежити чи припинити споживання природного газу. Постачальник має право здійснити заходи з обмеження чи припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ/ГТС.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачу постачальником чи оператором газотранспортної системи повідомлення про необхідність припинити газоспоживання за спірний період.

Відсутність в матеріалах справи вказаних доказів, як і доказів на підтвердження вжиття постачальником або Оператором ГРМ/ГТС на замовлення постачальника заходів щодо обмеження або припинення газопостачання споживача, також свідчить про недоведеність споживання відповідачем природного газу у спірний період з порушенням вимог чинного законодавства, без достатньої правової підстави.

Отже, суд встановив, що правовою підставою для отримання відповідачем у лютому-березні 2017 року 14,909 тис.куб.м природного газу були договір постачання природного газу № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р., укладений відповідачем з Публічним акціонерним товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № 4/ВОУ/2016/1.1557 від 01.11.2016 р., укладений відповідачем з Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ".

Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідачем не було перевищено об`єму споживання природного газу у лютому-березні 2017 року за договором постачання природного газу № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р., оскільки договором № 1596/1617-ТЕ-17 від 23.09.2016 р. було передбачено споживання природного газу у лютому у кількості 14,0 тис.куб.м та у березні у кількості 13,0 тис.куб.м, фактично спожито відповідачем у лютому - 11,445 тис.куб.м природного газу та у березні 2017 року - 3,464 тис. куб.м природного газу.

Підсумовуючи все викладене вище, враховуючи наявність договірних відносин між ТВК «Троянда» і НАК «Нафтогаз України» та між ТВК «Троянда» та ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", беручи до уваги встановлення судом факту невжиття заходів щодо обмеження або припинення газопостачання відповідача, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту безпідставного споживання ТВК «Троянда» природного газу у спірний період.

Таким чином, позовні вимоги АТ "УКРТРАНСГАЗ" є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, враховуючи, що позивачем заявлено одночасно дві вимоги щодо повернення безпідставно набутого майна та стягнення його вартості, суд вважає за необхідне відзначити таке.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Господарський суд зауважує, що положеннями цивільного законодавства не надано права особі, яка вважає себе власником майна, одночасно вимагати повернення майна та відшкодування його вартості.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення у повному обсязі позову АТ "УКРТРАНСГАЗ" про зобов`язання відповідача, який, в даному випадку, виступає споживачем природного газу, повернути безпідставно набуте майно, та про стягнення 99629,99 грн. вартості даного газу.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів учасників процесу була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" до Товариства власників квартир "Троянда", за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 99629,99 грн. вартості такого майна відмовити повністю.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів, встановлених п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15.06.2020 р.

Суддя В.М. Бабкіна