УХВАЛА

м. Київ

12.06.2020Справа № 910/8072/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД»
до1) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта»
провизнання договору недійсним

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта», в якому просить суд визнати недійсним укладений між відповідачами договір №2138/К/1 від 31.01.2020 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. 31.01.2020 за №111.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі оскаржуваного правочину (який укладено за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу активів АТ «Дельта Банк» на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019) відповідач-2 отримав, зокрема, право вимоги до позивача щодо сплати грошових коштів у сумі 11000,00 грн за Договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №0740/13 від 18.10.2013. Однак, як стверджує позивач, у господарській справі №910/20030/16 суд встановив відсутність зобов`язань ТОВ «Ранфорт ЛТД» перед ПАТ «Дельта Банк» за вказаним договором про обслуговування рахунку в цінних паперах, а відтак, на підставі оскаржуваного правочину відповідач-1 відступив на користь відповідача-2 майно, яке йому не належало, що суперечить вимогам ст. 658 Цивільного кодексу України. При цьому, позивач вказує, що купівля-продаж (відступлення) прав вимоги за результатами торгів (аукціону), що проводився за рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019, міг бути лише пул активів №debtx_8908 єдиним лотом і виключення з такого лоту будь-якого окремого активу умовами торгів не допускалося, незалежно від характеристик окремих складових цього пулу та стану прав продавця на них.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/8072/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 05.08.2020.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД», серед іншого, просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта» здійснювати оформлення (реєстрацію) на свою користь, відчужувати у будь-який спосіб, а також надавати в забезпечення за будь-якими зобов`язаннями на користь будь-яких третіх осіб активи (повністю або частково), одержані ТОВ «Фінансова оферта» на підставі Договору №2138/К/1 від 31.01.2020 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. 31.01.2020 за №111, який укладено за результатами проведення торгів (аукціону), які оформлено протоколом №debtx_8908 від 03.01.2020, що відбулися на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019;

- заборонити усім та будь-яким третім особам здійснювати оформлення (реєстрацію) на свою користь, відчужувати у будь-який спосіб, а також надавати в забезпечення за будь- якими зобов`язаннями на користь будь-яких третіх осіб активи (повністю або частково), одержані за правочинами, похідними від Договору №2138/К/1 від 31.01.2020 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. 31.01.2020 за №111, який укладено за результатами проведення торгів (аукціону), які оформлено протоколом № debtx_8908 від 03.01.2020, що відбулися на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта» надати суду інформацію та докази про всі відомі йому вчинені правочини за участі ТОВ «Фінансова оферта» та третіх осіб, що витікають з прав та обов`язків за Договором № 2138/К/1 від 31.01.2020 про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. 31.01.2020 за №111, який укладено за результатами проведення торгів (аукціону), які оформлено протоколом №debtx_8908 від 03.01.2020, що відбулися на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова оферта» повідомити всіх осіб, з якими ним або від його імені чи в його інтересах було укладено правочини (договори) стосовно відчуження (повністю або частково) у будь-який спосіб, а також надано в забезпечення за будь-якими зобов`язаннями на користь будь-яких третіх осіб активи, одержані ТОВ «Фінансова оферта» на підставі Договору №2138/К/1 від 31.01.2020, про відступлення прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Юдіним М.А. 31.01.2020 за №111, який укладено за результатами проведення торгів (аукціону), які оформлено протоколом №debtx_8908 від 03.01.2020, що відбулися на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2670 від 21.10.2019, про існування даного судового спору та встановлених судом (у разі задоволення судом даної заяви) заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що існують документально підтверджені підстави стверджувати, що на даний час відповідачем-2 вчинено певну кількість правочинів, права та обов`язки стосовно яких витікають та пов`язані з оскаржуваним правочином, що має ознаки недійсності та нікчемності, тому визнання недійсним оскаржуваного правочину автоматично призведе до недійсності усіх наступних правочинів, що виникли з прав та обов`язків за оскаржуваним правочином. Як зазначає позивач, згідно позиції Верховного Суду України, викладеній в роз`ясненні від 24.11.2008 «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсними не всі правочини, а лише перший.

За таких обставин, позивач вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову може в подальшому суттєво утруднити чи навіть унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Проте, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову, про які зазнає позивач, не відповідають вимогам щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів учасників та доведеності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника у разі невжиття заявлених заходів.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів існування обставин, які в розумінні ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для вжиття заходів забезпечення позову, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136 - 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранфорт ЛТД» про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.М. Смирнова