ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020м. ДніпроСправа № 904/2142/18

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Допсок - Інвест", м. Дніпро

Третя особа: Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про визнання договору укладеним

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Бурчак Ю.О.

Представники:

від позивача: Ревякіна Н.М.

від відповідач: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Допсок - Інвест" (далі - Відповідач) про визнання договору укладеним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач, як власник автостоянки і нежитлових будівель та споруд, що підтверджується записами в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в порушення вимог чинного законодавства, не забезпечив пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладання відповідного договору, та не підписав надісланий Позивачем примірник вказаного договору. Наведене стало підставою для звернення Позивача до господарського суду з позовом про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра в його редакції.

Ухвалою суду від 05.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

05.07.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради.

Третя особа в письмових пояснення наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог.

Представник Відповідача заперечував проти задоволення позову, посилався на наявність між сторонами договору про пайову участь, укладеного на підставі поданих Відповідачем документів, до переліку об`єктів якого увійшли будівлі та споруди, стосовно яких Позивач вимагає укладення договору в рамках даної справи, що свідчить про намагання останнього здійснити подвійне нарахування пайового внеску.

Позивач проти зазначених доводів заперечував, посилаючись на те, що наявна проектна документація, не підтверджує позицію Відповідача.

З огляду на зміст заперечень Відповідача, 23.10.2018 суд призначив будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз, витрати, пов`язані із проведенням експертного дослідження, поклав на сторони в рівних частинах.

21.12.2019 справа повернулась до суду без висновку експерта, у зв`язку з несплатою ТОВ "Допсок - Інвест" своєї частини витрат на проведення експертизи, а також ненадання останнім доступу до об`єкта дослідження, про що складено акт, на який міститься посилання в листі експерта.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року поновлено провадження у справі в підготовчому засіданні.

12.03.2020 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Через відсутність достатнього фінансування на здійснення поштових відправлень, повідомлення Відповідача про розгляд справи здійснювалося засобами електронного зв`язку, на електронну адресу, повідомлену Відповідачем в клопотанні від 27.05.2020 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 11.06.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.02.2017 року до Дніпровської міської ради надійшло клопотання ТОВ "Допсок - Інвест" № 36/2778 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпро по вул. Велика Діївська, буд. 28-Н та передачу її в оренду ТОВ "Допосок-Інвест". До клопотання надано копію технічного паспорту та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зі змісту зазначених документів убачається, що Відповідач є власником побудованого ним об`єкту - автостоянки і нежитлових будівель та споруд на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "ЛЕВЛЕКС" від 23.10.2007 яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.09.2008.

Положеннями ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, яка була чинна на час звернення з позовом до суду), визначено, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5, 8, 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками. У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.07.2011 №5/14 (зі змінами та доповненнями) затверджено Порядок залучення коштів на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська (далі-Порядок).

Цим Порядком визначено розмір пайової участі замовників (забудовників) у створенні (розвитку) соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська.

Згідно п. 2.6 Порядку, договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста укладається між міською радою в особі Департаменту та замовником будівництва, який скріплюється печатками двох сторін. Договір укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення.

Як зазначає Позивач, в порушення вимог чинного законодавства Відповідач не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору.

Предметом даного позову є матеріально правова вимога позивача про визнання укладеним договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено загальний порядок укладання господарських договорів.

За приписами статті 187 цього ж Кодексу, судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках встановлених законом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору.

Частиною 3 статті 179 передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, необхідною умовою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідної вказівки закону на обов`язковість укладення певного договору, а застосуванню до таких спорів підлягає законодавство, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.

Як вище встановлено судом, чинна на час будівництва Відповідачем об`єкта нерухомості норма ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачала обов`язок забудовника щодо звернення до органу місцевого самоврядування про укладення договору на пайову участь, який Відповідачем не виконано.

Разом із тим, з 01.01.2020 набули чинності норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", які скасовують ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно зі скасуванням ст. 40 Закону, Порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська не відповідає нормам вказаного Закону.

Згідно прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" № 132-IX від 20.09.2019, встановлено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Розділом II "Прикінцеві та перехідні положення" визначено порядок залучення замовників будівництва у створенні і розвитку інфраструктури населеного пункту на 2020 рік. Так, відповідно до п.п. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва.

З огляду на те, що станом на 01.01.2020 року договір про сплату пайової участі між сторонами укладено не було, а чинний на час вирішення спору в суді порядок сплати пайової участі не передбачає обов`язкового укладення відповідного договору, підстави для укладення спірного правочину за рішенням суду відсутні, в зв`язку із чим, суд відмовляє в задоволенні заявленого позову.

За приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020.

Повне рішення складено 17.06.2020

Суддя О.В. Ліпинський