РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.06.2020Справа № 910/18150/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Національної поліції України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Трейдопт», м. Запоріжжя

про стягнення 196 112,74 грн.

Представники:

від позивача: Шерехора Т.В.;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна поліція України (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Трейдопт» (далі - ТзОВ «Мік Трейдопт»/відповідач) про стягнення 196 112,74 грн пені у зв`язку із несвоєчасною поставкою товару за договором №123НП від 11.06.2019 про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки)) типу А).

Господарський суд міста Києва ухвалою від 23.12.2019 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 10.02.2020.

13.01.2020 через відділ діловодства суду від ТзОВ «Мік Трейдопт» надійшло клопотання про передачу справи на розгляд до іншого суду за місцем знаходження відповідача.

23.01.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду.

10.02.2020 у судовому засіданні суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи на розгляд до іншого суду.

10.02.2020 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 27.02.2020.

19.02.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Мік Трейдопт» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на висновок Торгово-промислової палати №1703-4/325 від 19.07.2019.

27.02.2020 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 23.03.2020.

10.03.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, а саме пені на 90% до суми 19 611,27 грн.

10.03.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив із запереченнями на доводи відповідача.

16.03.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211, з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 №9/рс-186/20, судове засідання, призначене на 23.03.2020, судом перенесено на 14.05.2020, про що повідомлено сторін ухвалами суду.

13.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

14.05.2020 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 11.06.2020.

11.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача повторно надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.06.2020 у судове засідання з`явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача вчетверте у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні 11.06.2020 суд відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з підстав необґрунтованості.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 між Національною поліцією України (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мік Трейдопт» (далі - постачальник) укладено договір № 123 НП про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки) типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811), відповідно до якого постачальник зобов`язується у 2019 році поставити покупцю костюми (сорочка, брюки) типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 1.2 договору, загальна кількість товару, що підлягає поставці та ціна одиниці товару визначається у специфікації товару (Додаток № 1 до договору) та Ростовці товару (Додаток № 2 до договору).

Відповідно до п. 3.1 договору ціна договору становить 7 057 800,00 грн, у тому числі ПДВ 1 176 300,00 грн.

У п. 5.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 30 календарних днів з дати набрання чинності цього договору, за адресою покупця у місті Києві (вул. Святошинська, 27, м. Київ, 03115). У разі, якщо останній день поставки припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем поставки вважається перший за ним робочий день.

Датою поставки товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної (п. 5.2 договору).

Пунктом 8.3.1 договору встановлений обов`язок постачальника забезпечити поставку (передачу) товару у строки та на умовах, передбачених цим договором.

У пункті 9.2 договору сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. При цьому, день поставки товару поставленого постачальником з порушенням строку передбаченого п. 5.1 договору вважається днем прострочення за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами умов цього договору (п. 12.1 договору).

У відповідності до п. 13.2. договору, настання істотних змін обставин, які сторони не могли передбачити при укладанні цього договору підтверджується виключно висновком щодо унеможливлення виконання зобов`язань за цим договором, виданим торгово-промисловою палатою України.

31.07.2019 відповідачем поставлено партію товару згідно з накладною № РН-0731/03 на загальну суму 458 757,00 грн.

09.08.2019 відповідачем поставлено партію товару згідно з накладною № РН-0809/01 на загальну суму 5 258 061,00 грн та згідно з накладною № РН-0809/02 на загальну суму 1 188 063,00 грн.

16.10.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату пені у розмірі 196 112,74 грн у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань щодо своєчасної поставки товару. Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, пеню не сплатив.

Отже, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача пені в розмірі 196 112,74 грн у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару за договором №123НП від 11.06.2019 про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки)) типу А).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 123 НП про закупівлю форменого одягу, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу костюми (сорочка, брюки) типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811).

Так, у п. 5.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується здійснити поставку товару протягом 30 календарних днів з дати набрання чинності цього договору. При цьому, договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, реєстрації у покупця та діє до 31.12.2019.

Отже, приймаючи до уваги, що договір № 123 НП про закупівлю форменого одягу підписаний 11.06.2019, відповідач зобов`язаний був поставити товар у строк до 11.07.2019.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив поставку товару з порушенням строків, визначених в договорі, зокрема за накладною № РН-0731/03 від 31.07.2019 прострочення відбулось на 20 днів, а за накладними № РН-0809/01 та № РН-0809/02 від 09.08.2019 на 29 днів.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відтак, у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару за договором №123НП від 11.06.2019 про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки)) типу А) позивач нараховує пеню у розмірі 196 112,74 грн за кожною накладною окремо, зокрема: за накладною № РН-0731/03 у період з 12.07.2019 по 31.07.2019, а також за накладною № РН-0809/01 та за накладною № РН-0809/02 у період з 12.07.2019 по 09.08.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Так, у пункті 9.2 договору сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки товару, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. При цьому, день поставки товару поставленого постачальником з порушенням строку передбаченого п. 5.1 договору вважається днем прострочення за який постачальнику нараховуються штрафні санкції згідно умов договору.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені та встановив, що розмір пені обчислено позивачем арифметично вірно, відповідно вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення пені на 90%, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Зменшення (за клопотанням сторони) заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України, статтею 233 ГК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/9765/18.

Отже, дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення пені у зв`язку з несвоєчасною поставкою товару за договором № 123 НП від 11.06.2019 про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки)) типу А), перевіривши доводи, якими обґрунтовується таке клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення суми штрафу.

Щодо доводів відповідача про прострочення поставки товару у зв`язку з істотною зміною умов, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 13.2 договору настання істотних змін обставин, які сторони не могли передбачити при укладенні цього договору підтверджується виключно висновком щодо унеможливлення виконання зобов`язань за цим договором, виданим Торгово-промисловою палатою України.

Відповідачем до матеріалів справи долучено висновок про істотну зміну обставин Київської Торгово-промислової палати від 19.07.2019 № 1703-4/325, який наданий на запит відповідача від 08.07.2019 щодо договору № 124 НП від 11.06.2019.

Так, згідно ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

З поданого відповідачем висновку ТПП вбачається, що він стосується договору № 124 НП від 11.06.2019, а не договору № 123 НП про закупівлю форменого одягу (костюм (сорочка, брюки) типу А) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1811) від 11.06.2019, який є предметом розгляду у даній справі, а тому не є належними та допустимими доказами при доведенні обставин у даному спорі.

Разом з тим, висновки про зміну істотних умов можуть бути підставою для внесення змін до договору або його розірвання, а не для звільнення сторони від виконання зобов`язань за договором, в тому числі від сплати штрафних санкцій за порушення умов договору. Відповідач не надав суду доказів звернення до позивача з пропозицією внесення змін в договір № 123 НП від 11.06.2019, зокрема, щодо строку поставки товару та надання позивачу обумовлені в договорі докази в підтвердження зміни істотних обставин (висновку Торгово-промислової палати України).

За таких обставин, заперечення відповідача є необґрунтованими та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги Національної поліції України до ТзОВ «Мік Трейдопт» про стягнення пені в розмірі 196 112,74 грн обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Національної поліції України задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Трейдопт» (69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Північне шосе, будинок 4; ідентифікаційний код 41737375) на користь Національної поліції України (01601, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок 10; ідентифікаційний код 40108578) пеню в розмірі 196 112 (сто дев`яносто шість тисяч сто дванадцять) грн 74 коп. та 2 941 (дві тисячі дев`ятсот сорок одну) грн 69 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 12.06.2020.

Суддя В.В. Бондарчук