ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.06.20 Справа № 917/1904/19
про стягнення 159568,60 грн.
Суддя Паламарчук В.В.
Секретар судового засідання Рожко О.П.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Сергієнко Т.Г.
Обставини справи: Фермерське господарство "Вікторія-Агро-2007" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дочірнє підприємство "Дружба Агрікол" про стягнення 159568,60 грн. заборгованості.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.03.2020р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дочірнє підприємство "Дружба Агрікол" (37430, Полтавська область, Гребінківський район, с. Короваї, вул. Гагаріна, 22 "Б", ) на користь Фермерського господарства "Вікторія-Агро-2007" (37044, Полтавська область, Пирятинський район, с. Вікторія, вул. Центральна, 64, ) 50050,00 грн. - основного боргу, 617,05 грн. - 3% річних, 6959,01 грн. - пені, 864,39 грн. - судового збору, 3611,37 грн. - витрат на правничу допомогу. В іншій частині позову - відмовлено.

В судовому засіданні 10.03.2020р. представником відповідача заявлено клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

16 березня 2020р. через канцелярію суду відповідачем подано докази на підтвердження витрат на правову допомогу.

14.04.2020р. відповідач надав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 23.04.2020р. призначено судове засідання на 02.06.2020р..

06.05.2020р. позивач надав заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.06.2020р. заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, на підставі наступного.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що 03.12.2019 між ТОВ "ДП "Дружба Агріколь" (відповідач - замовник) та адвокатським об`єднанням "АРПІКОМ" укладено договір №01/12-19- ап про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник в порядку та на умовах, визначених Договором, доручає, а Об`єднання зобов`язується надати йому правову допомогу з приводу захисту прав та охоронюваних законом інтересів Замовника в судовій справі №917/1904/19 за позовом ФГ "Вікторія - Агро-2007" до ТОВ "ДП "Дружба Агріколь" про стягнення заборгованості.

Згідно п. 3.1 Договору вартість наданих послуг за Договором визначено згідно тарифів об`єднання на відповідну послугу (далі- Плата) і складає: ведення справи до винесення рішення судом 1-ї інстанції - 18500,00 грн.

10.03.2020 сторонами підписано Акт №1-12-19ап приймання-передачі виконаної правової допомоги. З викладеного вбачається, що правову допомогу надано на загальну суму 18500,00 грн. Послуги адвоката оплачені відповідачем згідно платіжного доручення №285 від 06.02.2020 р.

Відповідачем надано детальний опис робіт АО "АРПІКОМ" у справі №917/1904/20

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту пункту 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Позивач до заяви про відмову у задоволенні клопотання відповідача про стягнення витрат на правову допомогу жодних доказів не надав.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.03.2020р. позов задоволено частково, а відтак в силу приписів ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на відповідача та позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Оскільки судом частково відмовлено в задоволені позову, на позивача покладаються витрати на правничу допомогу у розмірі 6680,35 грн., які є пропорційними до суми задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 232-233, 237-238, 240,244 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Заяву відповідача про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Вікторія-Агро-2007" (37044, Полтавська область, Пирятинський район, с. Вікторія, вул. Центральна, 64, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дочірнє підприємство "Дружба Агрікол" (37430, Полтавська область, Гребінківський район, с. Короваї, вул. Гагаріна, 22 "Б") 6680,35грн. - витрат на правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 09.06.2020р.

Суддя В.В. Паламарчук