УХВАЛА

17 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 914/1186/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домофони України"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019

у складі колегії суддів: Мирутенко О. Л. - головуючого, Кордюк Г. Т., Скрипчук О. С.

та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019

у складі судді Чорній Л. З.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домофони України"

до Іноземного підприємства "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог

1. У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/1186/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домофони України" (далі - ТОВ "Домофони України") до Іноземного підприємства "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал" (далі - ІП "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал", боржник) про банкрутство.

2. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 у справі № 914/1186/18 за результатами попереднього засідання визнано грошові вимоги ТОВ "Домофони України" на загальну 48 836 832,00 грн з яких: 48 833 308,00 грн заборгованості, 3 524 грн. судового збору. В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено. Затверджено реєстр вимог кредиторів ІП "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал" в наступних розмірах: вимоги першої черги на загальну суму 24 668,00 грн у т.ч.: ТОВ "Домофони України" в сумі 21 144,00 грн судовий збір та ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" (далі - ПАТ "КБ "Актив-Банк") в сумі 3 524,00 грн судовий збір; вимоги другої та третьої черги відсутні; вимоги четвертої черги на загальну суму 50 041 337,07 грн у т.ч.: ТОВ "Домофони України" в сумі 50 041 337,07 грн; вимоги п`ятої та шостої черги відсутні. Окремо внесено до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" у розмірі 150 872 479,60 грн.

3. Постановою Господарського суду Львівської області від 16.01.2019 у справі № 914/1186/18 визнано ІП "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі; ліквідатором ІП "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал" призначено арбітражного керуючого Демчана О. І., вирішено інші процедурні питання.

4. 20.03.2019 до Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (далі - ТОВ "ФК "Поліс") б/н від 19.03.2020 (вх. № 782/19 від 20.03.2019) про заміну кредитора у справі ПАТ "КБ "Актив-Банк" його правонаступником ТОВ "ФК "Поліс" на суму грошових вимог в розмірі 150 876 003,60 грн з яких: 3 524,00 грн - вимоги першої черги, 150 872 479,60 грн - вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

5. Заява ТОВ "ФК "Поліс" обґрунтована відступленням на його користь за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 25.02.2019 № 46debtX_8688 права вимоги за кредитним договором від 01.06.2012 № 0601/02, укладеним між ПАТ "КБ "Актив-Банк" та боржником, та всіма додатковими угодами до нього; договором застави майнових прав від 01.06.2012 № 0601/02/8-1, укладеним між ПАТ "КБ "Актив-Банк" та боржником, та всіма додатковими угодами до нього.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

6. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/1186/18, окрім іншого, задоволено заяву ТОВ "ФК "Поліс" про заміну кредитора у справі. Замінено кредитора ПАТ "КБ "Актив-Банк" його правонаступником ТОВ "ФК "Поліс".

7. Ухвала місцевого господарського суду мотивована з посиланням на статтю 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтю 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) обґрунтованістю заяви ТОВ "ФК "Поліс" та наявністю підстав для її задоволення.

8. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/1186/18 залишено без змін з аналогічних підстав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з наведеними судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарського суду ТОВ "Домофони України" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ФК "Поліс" про заміну кредитора у справі.

Рух касаційної скарги

10. 18.10.2019 ТОВ "Домофони України" поштовим відправленням через апеляційний господарський суд звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 у справі № 914/1186/18.

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 914/1186/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2019.

12. Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 914/1186/18 за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019; зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/6220/15.

13. Ухвалою Верховного Суду від 09.12.2019 поновлено касаційне провадження у справі № 914/1186/18 та призначено розгляд касаційної скарги ТОВ "Домофони України" на 19.12.2019.

14. 18.12.2019 до Верховного Суду від ТОВ "ФК "Поліс" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому товариство просить у разі розгляду касаційної скарги по суті залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

15. Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2019 у справі № 914/1186/18 відкладено розгляд касаційної скарги ТОВ "Домофони України" на 24.12.2019.

16. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В. Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 914/1186/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів - Білоуса В. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2019.

17. Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2019 справу № 914/1186/18 прийнято до провадження новим складом суду; зупинено провадження у цій справі до закінчення перегляду палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/806/17.

18. 20.03.2020 на електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ "ФК "Поліс" б/н від 20.03.2020 про поновлення та закриття касаційного провадження у справі № 914/1186/18.

19. Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2020 клопотання ТОВ "Домофони України" про поновлення касаційного провадження у справі № 914/1186/18 задоволено; касаційне провадження у справі № 914/1186/18 за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України" поновлено та постановлено здійснити перегляд ухвали Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

20. 13.05.2020 на електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ "ФК "Поліс" б/н від 12.05.2020 щодо остаточного вирішення питання про закриття касаційного провадження у справі.

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав

21. Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

22. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

23. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

24. За умовами пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

25. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відзначає, що здійснюючи перегляд судових рішень у касаційному порядку суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги у справі аргументи про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права та не може встановлювати обставини справи, збирати та перевіряти докази і надавати їм оцінку.

26. Як убачається зі змісту касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у цій справі є ухвала Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 про заміну кредитора ПАТ "КБ "Актив-Банк" на правонаступника ТОВ "ФК "Поліс" та постанова Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019, якою залишено вказану ухвалу в цій частині без змін. Зазначена ухвала суду першої інстанції не є такою, якою закінчено розгляд справи.

27. Згідно з частиною п`ятою статті 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

28. Частиною шостою статті 301 ГПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

29. Ухвалою Верховного Суду від 26.03.2020, окрім іншого, постановлено здійснити розгляд касаційної скарги ТОВ "Домофони України" у справі № 914/1186/18 на оскаржувані судові рішення в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

30. Вказана ухвала суду касаційної інстанції від 26.03.2020, як і інші судові рішення касаційного суду у цій справі, була надіслана на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

31. Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

32. У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

33. На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

34. З урахуванням викладеного учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав передбачених ГПК України, в тому рахунку, права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо поданої касаційної скарги ТОВ "Домофони України".

35. Станом на момент розгляду скарги ТОВ "Домофони України" учасники справи, за винятком ІП "Інвестиційна компанія "Гарант-Капітал", процесуальних позицій щодо поданої касаційної скарги не висловили.

36. Будь-яких заяв, клопотань тощо від учасників справи щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на подання власної позиції (пояснень тощо) щодо касаційної скарги до суду не надходило.

37. Разом з цим, судом враховується, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

38. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

39. Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

40. Суд приймає до уваги те, що касаційне провадження у цій справі відкрито 07.11.2020, а також те, що до моменту ухвалення здійснити розгляд касаційної скарги на оскаржувані судові рішення в порядку письмового провадження її розгляд відбувався у відкритих судових засіданнях з участю представників учасників справи, розгляд справи відкладався, змінювалася, з підстав наведених в рішеннях суду, дата її розгляду, що надавало можливість учасникам справи достатньо часу для реалізації їх процесуальних прав.

41. Крім того суд звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

42. У свою чергу постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

43. Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

44. Враховуючи викладене Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність завершення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України", позаяк це провадження відкрито 07.11.2019, тобто до встановлення карантину задля запобігання поширенню короновірусу SARS-CoV-2, а відтак учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема і на подання відзивів, інших заяв по суті справи тощо.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи скаржника (ТОВ "Домофони України")

45. В обґрунтування доводів касаційної скарги ТОВ "Домофони України" посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, зазначаючи, що до справи не надано оригіналів документів, які підтверджують право первісного кредитора чим порушено приписи статті 517 ЦК України. Крім того вказує, що ліквідатором неодноразово заявлялось клопотання про необхідність надання оригіналів первинних документів, які підтверджують право вимоги, однак їх було надано лише нотаріально засвідченні копії та не в повному обсязі; учасники справи про банкрутство неодноразово наполягали на поданні оригіналів та ставили під сумнів відповідність поданих документів, а тому в силу статті 91 ГПК України подані ТОВ "ФК "Поліс" докази не повинні були братись до уваги.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ТОВ "ФК "Поліс"

46. ТОВ "ФК "Поліс" у клопотанні про закриття касаційного провадження та відзиві на касаційну скаргу не погоджується з доводами касаційної скарги ТОВ "Домофони України" та вказує про обґрунтованість поданої ним заяви про заміну кредитора у справі та правомірність висновків судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення цієї заяви. Крім того ТОВ "ФК "Поліс" зазначає, що судові рішення місцевого та апеляційного господарського суду ухвалені за результатом розгляду заяви про заміну кредитора у справі касаційному оскарженню не підлягають, з урахування чого просить суд закрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України", а у разі її розгляду - залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Доводи інших учасників справи

47. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Позиція Верховного Суду

48. 08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-XI "Про внесення змін до ГПК України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон від 15.01.2020 № 460-XI), яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

49. Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

50. Із наявних матеріалів справи вбачається, що у цій справі ТОВ "Домофони України" з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 звернулось до Верховного Суду 18.10.2019, тобто до набрання чинності Закону від 15.01.2020 № 460-XI.

51. З урахуванням наведеного розгляд касаційної скарги ТОВ "Домофони України" здійснюється із застосуванням положень ГПК України у редакції чинній до 08.02.2020.

52. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

53. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

54. Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

55. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

56. Аналогічні положення закріплено і в частині першій статті 17 ГПК України, за якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

57. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

58. Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у рішенні від 25.04.2012 № 11-рп/2012.

59. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

60. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

61. Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення ЄСПЛ від 23.10.1996 у справах "Levages Prestations Sevices v. France"; від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomes de la Torre v. Spain").

62. У рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства").

63. Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення ЄСПЛ від 15.02.2000 у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії", від 02.03.1987 у справі "Monnel and Morris v. the United Kingdom", від 29.10.1996 у справі "Helmers v. Sweden").

64. Отже, право на касаційне оскарження не є безумовним, а тому встановлення законодавцем процесуальних фільтрів доступу до касаційного суду не є обмеженням в отриманні судового захисту, оскільки це викликано виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість та єдність судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду". При цьому процесуальні обмеження зазвичай вводяться для забезпечення ефективності судочинства, а право на доступ до правосуддя, як відомо, не є абсолютним правом, і певні обмеження встановлюються законом з урахуванням потреб держави, суспільства чи окремих осіб (правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18).

65. Як убачається зі матеріалів касаційної скарги, об`єктом касаційного оскарження у даній справі є ухвала Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 про задоволення заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство та постанова Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019, якою залишено без змін вказану ухвалу суду.

66. Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

67. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

68. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

69. Порядок заміни кредитора у справі про банкрутство його правонаступником на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень було урегульовано приписами статті 21 Закону про банкрутство.

70. Частиною третьою статті 8 Закону про банкрутство (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсним правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

71. Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

72. Ухвали про заміну кредитора у справі про банкрутство його правонаступником до переліку таких ухвал не віднесено.

73. Суд звертає увагу скаржника на те, що висловлена касаційним судом позиція у цій ухвалі відповідає позиції, наведеній в ухвалі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 922/6220/15, у якій зроблено правовий висновок про застосування норм права згідно якого ухвала господарського суду у справі про банкрутство, якою замінено кредитора на його правонаступника, не підлягає касаційному оскарженню.

74. Крім того суд враховує висновки щодо застосування норм права викладені у постанові судової для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17 у пункті 45 якої зазначено, що при вирішенні питання щодо можливості касаційного перегляду прийнятого в процедурі банкрутства судового рішення про заміну кредитора правонаступником необхідно враховувати, що господарські суди повинні забезпечувати учасникам справи право на перегляд судового рішення судом вищої інстанції, яким у разі оскарження ухвали апеляційного суду про заміну кредитора (сторони) у справі про банкрутство правонаступником є Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду; подана на таке судове рішення касаційна скарга підлягає розгляду по суті з перевіркою судом касаційної інстанції оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального права та підставності здійснення апеляційним судом заміни кредитора його правонаступником під час апеляційного розгляду справи про банкрутство.

75. Положення статті 21 Закону про банкрутство не визначають обмеження повноважень апеляційного суду щодо заміни кредитора правонаступником на стадії апеляційного розгляду справи. Разом з тим, частиною першою статті 52 ГПК України визначено, що у разі заміни кредитора (боржника) у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу, про що постановляє ухвалу. Зазначене положення є загальним по відношенню до процесуальних норм Закону про банкрутство, які не містять жодних виключень з такого загального правила. Відтак, здійснення процесуального правонаступництва кредитора у справі про банкрутство на нового кредитора у справі про банкрутство не обмежується виключно повноваженнями місцевого суду (пункт 46 постанови судової для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 911/806/17).

76. Відповідно до частини першої статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

77. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

78. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2020 у справі "Diya 97 v. Ukraine").

79. Отже аналіз правових позицій, викладених у вказаних вище судових рішеннях судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду свідчить, що клопотання про заміну кредитора у справі про банкрутство може бути подано як до суду першої інстанції, так і до суду апеляційної інстанції. У випадку подання відповідного клопотання до суду першої інстанції та вирішення по суті питання заміни кредитора у справі про банкрутство (відмови у заміні кредитора у справі про банкрутство), таке судове рішення підлягає оскарженню лише до суду апеляційної інстанції, тоді як разі подання такого клопотання до суду апеляційної інстанції та вирішення по суті питання заміни кредитора у справі про банкрутство (відмови у заміні кредитора у справі про банкрутство) судом апеляційної інстанції - відповідне судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

80. Водночас об`єктом касаційного оскарження у цій справі є ухвала суду першої інстанції про заміну кредитора у справі про банкрутство та постанова апеляційного господарського суду, якою вказану ухвалу суду залишено без змін оскарження якої в касаційному порядку не передбачено.

81. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

82. У разі здійснення касаційного перегляду за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 (про заміну кредитора) у справі № 914/1186/18, суд касаційної інстанції буде діяти не як суд встановлений законом (аналогічна позиція викладена в ухвалі судової для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 922/6220/15).

83. Суд зазначає, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

84. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

85. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

86. У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

87. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

88. Суд нагадує, що вирази "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним.

89. Крім того, суттєвим є той факт, що застосовне національне право відповідає поняттю "законність", визначеному Конвенцією, яка вимагає, щоб усе право - писане чи неписане - було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити така дія (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

90. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 у справі "Diya 97 v. Ukraine").

91. Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

92. В ухвалах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 27.11.2018 у справі № 910/4647/18, від 24.06.2019 у справі № 26-30/109-09-3307 та постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17 викладено висновки щодо застосування норм права щодо необхідності закриття касаційного провадження у випадку відкриття касаційного провадження за скаргою на рішення, яке не підлягає перегляду у касаційному порядку.

93. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі "Воловік проти України").

94. З огляду викладене та з метою забезпечення єдності та стабільності судової практики, забезпечення передбачуваності застосування правових норм, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Домофони України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 (про заміну кредитора) у справі № 914/1186/18 підлягає закриттю на підставі статті 296 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232, 234, 235, 296, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Домофони України" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.05.2019 (про заміну кредитора) у справі № 914/1186/18 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. В. Білоус

Л. Й. Катеринчук