РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.06.2020Справа № 910/107/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради, Донецька обл., м. Святогірськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Томас», м. Київ

про стягнення 3 552 015,83 грн.

Представники сторін:

прокурор: Бондарчук І.П.;

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Томас» (далі - ТзОВ «Томас»/відповідач) про стягнення 3 552 015,83 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.01.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 13.02.2020.

13.02.2020 суд відклав підготовче засідання на 16.03.2020.

16.03.2020 через відділ діловодства суду від Святогірської міської ради надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника.

16.03.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 27.04.2020.

24.04.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

27.04.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27.04.2020 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.06.2020.

29.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

01.06.2020 у судове засідання з`явився прокурор Слов`янської місцевої прокуратури, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Святогірської міської ради у судове засідання не з`явився, при цьому неодноразово до суду подані клопотання про розгляд справи без участі представника Святогірської міської ради.

У судове засідання представник відповідача вчетверте не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Ураховуючи, що провадження у справі відкрито 09.01.2020, суд неодноразово повідомляв відповідача про дату, час та місце розгляду справи, однак останнім відзиву на позовну заяву не подано, представників в судове засідання не направлено, відповідно суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з підстав необґрунтованості.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Томас» є власником будівель та споруд пансіонату для сімейного відпочинку «Ірбіс», що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Комсомольська, 61 та розташовані на земельній ділянці Святогірської міської ради, Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу за реєстровим № 4440 від 27.12.2007.

28.07.2011 ТзОВ «Томас» звернулось до Святогірської міської ради з листом № 01128, в якому просило надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 7,3 га для обслуговування будівель та споруд пансіонату сімейного відпочинку «Ірбіс» по вулиці Комсомольська, 61 у місті Святогірську.

30.09.2011 Святогірською міською радою прийнято рішення № 10-ХІІ-6 «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки», яким вирішено:

- надати згоду ТзОВ «Томас» на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 7,3000 га для обслуговування будівель та споруд пансіонату сімейного відпочинку «Ірбіс» по вулиці Комсомольська, 61 у місті Святогірську із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради;

- рекомендувати ТзОВ «Томас»: в місячний термін укласти договір на розробку проекту землеустрою з організацією, що має ліцензії на виконання відповідних робіт; проект землеустрою розробити та затвердити у встановленому законом порядку.

29.05.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області при перевірці стану додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель усіх категорій та форм власності Святогірської міської ради Донецької області встановлено, що земельна ділянка рекреаційного призначення комунальної форми власності, кадастровий номер не визначений, площею 7,3000 га, яка розташована по вул. Соборній (Комсомольська), 61 у м. Святогірську на території Святогірської міської ради Донецької області, фактично використовується відповідачем для обслуговування будівель та споруд пансіонату сімейного відпочинку «Ірбіс», без правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування даною земельною ділянкою, що є порушенням ст. 125 та ст. 126 Земельного кодексу України.

Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області приписом № 172-ДК/0115Пр/03/011-18 зобов`язало відповідача усунути виявлені порушення земельного законодавства, а саме: оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку у 30-денний термін.

09.07.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області повторно складено припис № 249-ДК/0159Пр/03/01/-18, яким повторно зобов`язано усунути виявлені порушення земельного законодавства, а саме: оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку у 30-денний термін.

13.08.2018 Слов`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області листом № 1291/02.01-15 повідомила Святогірську міську раду, що податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або) орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014-2018 роки від ТзОВ «Томас» до Слов`янської ОДПІ не надавались.

Отже, за твердженням прокурора та позивача, відповідач не здійснив жодних дій щодо оформлення права користування наданою земельною ділянкою та до теперішнього часу користується спірною земельною ділянкою за відсутності достатніх правових підстав, у зв`язку з чим повинен відшкодувати позивачеві дохід у вигляді орендної плати.

Так, за розрахунком позивача, розмір недоотриманого доходу у вигляді орендної плати за період з 01.10.2016-30.09.2019 складає 3 552 015,83 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

В статті 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з положеннями п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, в тому числі вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Статтею 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, в тому числі розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (частина друга статті 93 ЗК України).

Частиною 3 ст. 124 ЗК України передбачено, що передання в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 ЗК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок комунальної власності в користування здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу й об`єднання) та в інших випадках, якщо ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, і право власності на неї не зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни меж і цільового призначення такої земельної ділянки.

Згідно з п. «ґ» ч. 2 ст. 25 статті 25 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою.

Замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про землеустрій»).

Відповідно до п. «г» ч. 2 ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою (юридичні особи, які мають не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізичні особи-підприємці, які мають такий же статус) зобов`язані виконувати роботи зі складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору.

Частиною 6 ст. 123 ЗК України орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно з ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положеннями ст. 126 ЗК України встановлено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З наведених правових норм вбачається, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Судом встановлено, що відповідач є власником будівель та споруд пансіонату для сімейного відпочинку « Ірбіс », що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Святогірськ, вул. Соборна (Комсомольська), 61 та розташовані на земельній ділянці Святогірської міської ради, Донецької області, на підставі договору купівлі-продажу, у зв`язку з чим 28.07.2011 звернувся до позивача з листом № 01128, в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 7,3000 га для обслуговування зазначених будівель та споруд.

Розглянувши звернення відповідача, позивачем прийнято рішення від 30.09.2011 № 10-ХІІ-6 «Про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки», яким надано згоду ТзОВ «Томас» на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 7,3000 га для обслуговування будівель та споруд пансіонату сімейного відпочинку «Ірбіс» по вулиці Соборна (Комсомольська), 61 у місті Святогірську із земель рекреаційного призначення Святогірської міської ради.

Отже, з моменту виникнення права власності на зазначене вище нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під майновим комплексом. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що відповідач фактично користується вказаною земельною ділянкою.

При цьому, Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області двічі складало приписи від 29.05.2018 та від 09.07.2018, в яких зобов`язувало ТзОВ «Томас» оформити правовстановлюючі документи на зазначену вище земельну ділянку у 30-денний термін.

Також, в матеріалах справи міститься лист позивача № 1547/02.01-15 від 03.10.2018, в якому Святогірська міська рада рекомендувала ТзОВ «Томас» у термін до 03.11.2018 вирішити питання щодо завершення розробки документації із землеустрою та надати ці документи на адресу Святогірської міської ради для затвердження. Крім того, позивач попереджав відповідача про наслідки нездійснення цих дій.

Проте, відповідачем належним чином не оформлено правовідносин щодо користування спірною земельною ділянкою. Крім того, в листі №1291/02.01-15 Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області зазначено, що з 2014 року відповідачем не здійснювались орендні платежі за користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, що належать останньому на праві власності.

Отже, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Таким чином, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В матеріалах справи міститься розрахунок Святогірської міської ради, відповідно до якого розмір недоотриманого доходу у вигляді орендної плати за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 складає 3 552 015,83 грн.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлені вище обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Томас» про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 3 552 015,83 грн, що має наслідком їх задоволення.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Святогірської міської ради задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Томас» (03055, місто Київ, вулиця Ванди Василевської, будинок 7; ідентифікаційний код 32667837) на користь Святогірської міської ради (84130, Донецька область, місто Святогірськ, вулиця Володимира Сосюри, будинок 8; ідентифікаційний код 04053001) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 3 552 015 (три мільйони п`ятсот п`ятдесят дві тисячі п`ятнадцять) грн. 83 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Томас» (03055, місто Київ, вулиця Ванди Василевської, будинок 7; ідентифікаційний код 32667837) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, міста Маріуполь, вулиця Університетська, будинок 6; ідентифікаційний код 25707002) судовий збір у розмірі 53 280 (п`ятдесят три тисячі двісті вісімдесят) грн 24 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» та пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 09.06.2020.

Суддя В.В. Бондарчук