УХВАЛА

м. Київ

03.06.2020Справа № 910/14751/18

За заявою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про заміну сторони її правонаступником щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 у справі № 910/14751/18

За позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.

Київ, проспект Перемоги, буд. 14) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії

Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Енергетичної митниці ДФС (04215, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 28А)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні

позивача - Міністерство інфраструктури України (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд.

14)

про стягнення 102 651, 54 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від стягувача (заявника): не з`явився;

Від боржника: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" з вимогами до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 102 651, 54 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що між сторонами укладено Договір №1-Б-ОДФ-15 від 10.09.2015, відповідно до умов якого відповідачу надано у безоплатне користування приміщення, які знаходяться за адресою: 65026, м. Одеса, вул. М. Гефта, 1А, загальною площею 128,30 кв.м. (нежитлові приміщення в будинку пождепо площею 92,5 кв.м. та приміщення в службовій будівлі 1-го поверху площею 35,8 кв.м.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Енергетичної митниці ДФС про стягнення 102 651, 54 грн. задовольнити у повному обсязі; Стягнуто з Енергетичної митниці ДФС (04215, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 28А; ідентифікаційний код: 39442252) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14; ідентифікаційний код: 38727770) в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (65026, м. Одеса, Митна пл., буд. 1; ідентифікаційний код: 38728457) грошові кошти у розмірі 102 651 (сто дві тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн. 54 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі № 910/14751/18 залишено без змін.

19.11.2019 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 видано наказ.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Енергетичної митниці ДФС на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07 листопада 2019 року і рішення Господарського суду міста Києва від 22 травня 2019 року у справі № 910/14751/18.

22.05.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, в якій заявник просить суд замінити боржника - Енергетичну митницю ДФС на Енергетичну митницю Держмитслужби у виконавчому провадженні щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 заяву призначено до розгляду на 03.06.2020.

03.06.2020 через електронну пошту від представника стягувача (заявника) надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника.

03.06.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника боржника надійшли заперечення на заяву про заміну сторони правонаступником, в якій боржник просить суд залишити заяву без задоволення, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом зазначено, що Енергетична митниця ДФС перебуває в стані припинення, проте, в реєстрі відсутній запис про її припинення.

Крім того, боржник зазначає, що Енергетична митниця Держмитслужби не є правонаступником Енергетичної митниці ДФС через відсутність передавального акту.

Представники стягувача (заявника), боржника та третьої особи в судове засідання 03.06.2020 не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду та списком розсилки поштової кореспонденції.

Розглянувши заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про заміну сторони її правонаступником, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Заяву про заміну сторони правонаступником мотивовано тим, відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» Енергетична митниця Держмитслужби () є правонаступником Енергетичної митниця ДФС у зв`язку з реорганізацією останньої шляхом приєднання.

Вказані обставини, на думку стягувача, є підставою для заміни боржника - Енергетичної митниці ДФС на Енергетичну митницю Держмитслужби, у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/14751/18 від 19.11.2019.

Відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вказаними нормами встановлений правовий механізм заміни сторони у справі та/або виконавчому провадженні у разі її реорганізації, вибуття або інших випадках заміни у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації) та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

З наведених норм права вбачається, що юридична особа за рішенням власника або уповноваженого органу може бути реорганізована шляхом приєднання до іншої юридичної особи. Для цього, власник або уповноважений орган створює комісію, яка у строк від 2 до 6 місяців приймає і розглядає вимоги кредиторів, та після закінчення цих строків складає передавальний акт, в якому вказуються майно, права та обов`язки, які передаються правонаступнику.

Згідно з ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини, 4) інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Як встановлено судом, постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» постановлено: утворити як юридичні особи публічного права органи Державної митної служби за пері ком згідно з додатком 1; реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної митної служби за переліком згідно з додатком 2; установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізується, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Згідно з ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 107 Цивільного кодексу України визначено порядок припинення юридичної особи, а саме після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 107 ЦК України). Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

В той же час, як вбачається із пояснень представника відповідача у даній справі, станом на момент розгляду заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про заміну сторони виконавчого провадження уповноваженою особою на управління майном об`єкту державної власності передавальний акт чи розподільчий баланс між Енергетичною митницею ДФС та Енергетичною митницею Держмитслужби не підписано та не затверджено. Доказів вчинення відповідний дій з підписання передавального акту та розподільчого балансу заявником суду не надано.

Оскільки в матеріалах справи № 910/14751/18 відсутні докази настання правонаступництва у правовідносинах, щодо яких заявлено позовні вимоги до Енергетичної митниці ДФС (а саме відсутній передавальний акт, в якому має бути чітко зазначено про суть та обсяг прав і обов`язків, що передаються), суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження у цій справі.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №5026/1056/2012 та від 03.02.2020 у справі №903/563/14.

З огляду на викладене суд вважає не доведеним заявником наявності підстав для заміни сторони (боржника) у виконавчому провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/14751/18 від 19.11.2019, а тому в задоволенні поданої заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про заміну сторони її правонаступником щодо виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.11.2019 року у справі № 910/14751/18.

2. Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.06.2020.

Суддя М.Є. Літвінова