ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" червня 2020 р. Cправа № 902/19/20

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Кузьменко В.В.

За участю представники сторін:

позивача Покотило В.М., ордер серії ВН №040194 від 08.01.2020;

відповідача Ременюк К.В. , сільский голова, посвідчення №1;

третьої особи не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" (вул. Дружби, 43, с. Ободівка, Тростянецький район, Вінницька обл., 24353)

до: Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області вул. Ватутіна, буд. 8, с. Ободівка, Тростянецький район, Вінницька обл., 24353)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру і Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

про розірвання договорів оренди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ободівська" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про розірвання договорів оренди землі-земельної ділянки від 13.12.2016.

Ухвалою суду від 10.01.2020 відкрито провадження у справі №902/19/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.01.2020.

29.01.2020 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 29.01.2020 відкладено підготовче засідання на 21.02.2020 з підстав викладених у відповідній ухвалі.

Ухвалою від 21.02.2020 відкладено підготовче засідання на 10.03.2020, з підстав надання позивачу часу для відповіді на відзив.

06.03.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 10.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження по справі №902/19/20 на 30 днів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області та відкладено підготовче засідання на 31.03.2020.

27.03.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 31.03.2020 замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області на Головне управління Держгеокадастру і Вінницькій області та відкладено підготовче засідання на 19.05.2020.

21.04.2020 до суду від третьої особи надійшли пояснення та завірені копії Витягів з ДЗК про земельні ділянки.

18.05.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв`язку з запровадженням на державному рівні карантину.

Ухвалою від 19.05.2020 судом відхилено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та закрито підготовче провадження з призначенням справи №902/19/20 для судового розгляду по суті на 04 червня 2020 р.

На визначену дату з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи правом участі свого представника в суді не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в справі доказами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовільнити, з підстав викладених у позовній заяві да у відповіді на відзив.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив у позові відмовити, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 04.06.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» придбала у КСП «Світанок» с. Ободівка Тростянецького району майнові паї. Протоколом №5 від 28.05.09 року збори співвласників майна виділили в натурі майно. Рішенням Тростянецького районного суду, Вінницької області справа №2-596, від 30.09.2009 визнано право власності на виділене в натурі майно за ТОВ «Агрофірма «Ободівська» в тому числі: комплекс, будівель та споруд, с. Ободівка вулиця Котовського, будинок 39; нежитлова будівля, контори с. Ободівка, вулиця Котовського, будинок 41; комплекс, будівель та споруд столової с. Ободівка, вулиця Котовського, будинок 41 А.

27.08.2015 р. листом за вих. № 217, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» звернулась до Ободівської сільської ради із клопотанням, в якому просило погодити укладення договорів оренди земельних ділянок під господарськими будівлями та дворами, орієнтовною площею: тракторна бригада в селі Ободівка, по вулиці Котовського, 43 - 1,71 га; майстерня в селі Ободівка, по вулиці Котовського, 39 - 0,14 га; адміністративний будинок в селі Ободівка, по вулиці Котовського, 41 -0,20 га; столова в селі Ободівка, по вулиці Котовського. 41а - 0,07 га; млин в селі Ободівка, по вулиці Леніна, 48а - 0,50 га; молочні ферми в селі Ободівка, по вулиці Колгоспна - 4,3 га; свиноферма в селі Ободівка, по вулиці Котовського - 1,6 га; молочні ферми в селі Ободівка, по вулиці Котовського - 9,25 га; автогараж в селі Ободівка, по вулиці Котовського, 16 - 1,00 га.

Рішенням 37 сесії 6 скликання Ободівської сільської ради від 17 вересня 2015 року ТОВ «Агрофірма «Ободівська» надано дозвіл на замовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок під господарськими будівлями та дворами, орієнтовною площею 20,05 га.

10.05.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» звернулась з клопотанням до ФОП Кіяшко Лариси Сергіївни про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (на умовах оренди) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу сільськогосподарського призначення Ободівської сільської ради за адресою: с. Ободівка вул. Дружби 39, вул. Дружби 41, вул. Дружби 41 А, вул. Дружби 43, Тростянецького району Вінницької області.

27.06.2016 року складено Акти: узгодження меж землекористування з власниками/користувачами суміжних землекористувань, прийому-передачі межових знаків на зберігання та встановлення (погодження) та закріплення меж земельної ділянки.

25.07.2016 року, відділом містобудування та архітектури Тростянецької районної держадміністрації складено висновок № 13 про наявність обмеження і сервітути на використання земельної ділянки, погоджено Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Агрофірма «Ободівська» у користування (на умовах оренди) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу сільськогосподарського призначення Ободівської сільської ради за адресою: с. Ободівка вул. Дружби, Тростянецького району Вінницької області.

07.09.2016 року, відділом Держгеокадастру у Тростянецькому районі Вінницької області складено висновок № 60/41-16 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення (господарські будівлі та двори), які розташовані в межах населеного пункту по вул. Дружби, с. Ободівка на території Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

11.07.2016 року ТОВ «Агрофірма «Ободівська» звернулось до Ободівської сільської ради з листом № 203 в якому просить погодити Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресами: с. Ободівка вул. Дружби 39, вул. Дружби 41, вул. Дружби 41 А, вул. Дружби 43, Тростянецького району Вінницької області.

09.11.2016 року ТОВ «Агрофірма «Ободівська» звернулось до Ободівської сільської ради з листом № 205 в якому просить погодити договір оренди земельних ділянок під будівлями та спорудами за адресами: - ремонтна майстерня вул. Дружби 39, с. Ободівка Тростянецького району, кадастровий номер :02:008:0081 - 0,1321 га,; - адмінбудинок вул. Дружби 41, с. Ободівка Тростянецького району, кадастровий номер :02:008:0082 - 0,1996 га; столова вул. Дружби 41а, с. Ободівка Тростянецького району, кадастровий номер :02:008:0083 - 0,0675 га.

08.12.2016 року Рішенням 14 сесії 7 скликання Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 256-14/2016 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Агрофірма «Ободівська» у користування (на умовах оренди) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в с. Ободівка, по вул. Дружби загальною площею 2,1157 га, в тому числі: - 0.1321 га - (ремонтна майстерня) по вул. Дружби 39 в с. Ободівка; - 0,1996 га - (адміністративний будинок) по вул. Дружби 41 в с. Ободівка; - 0,0675 га - (столова) по вул . Дружби 41а в с. Ободівка; - 1,7165 га - (тракторна бригада) по вул. Дружби 43 а в с. Ободівка.

Надано ТОВ «Агрофірма «Ободівська» в оренду, земельні ділянки в тому числі: - 0.1321 га (кадастровий номер: :02:008:0081)(ремонтна майстерня) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецького району, Вінницької області, в с. Ободівка, по вул. Дружби 39, терміном на 10 років, встановлено орендну плату в розмірі 14598,01 грн, в рік; - 0,1996 га (кадастровий номер: :02:008:0082)(адміністративний будинок) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецького району, Вінницької області, в с. Ободівка, по вул. Дружби 41, терміном на 10 років, встановлено орендну плату в розмірі 22069,40 грн, в рік; - 0,0675 га (кадастровий номер :02:008:0083)(столова) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецького району, Вінницької області, в с. Ободівка, по вул. Дружби 41а, терміном на 10 років, встановлено орендну плату в розмірі 7459,29 грн, в рік.

Зобов`язано ТОВ «Агрофірма «Ободівська» в 10-денний термін, після отримання рішення сесії, заключити із Ободівською сільською радою договора оренди вищевказаних земельних ділянок та в 20 - денний термін здійснити їх державну реєстрацію.

13 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ободівська» (позивач, в договорах Орендар) та Ободівською сільською радою Тростянецького району Вінницької області (відповідач в договорах Орендодавець) було укладено: Договір оренди землі - земельної ділянки, загальною площею 0,1321 га (далі - Договір 1); Договір оренди землі - земельної ділянки, загальною площею 0,1996 га (далі - Договір 2); Договір оренди землі - земельної ділянки, загальною площею 0,0675 га (далі - Договір 3).

Відповідно до п. 1, 2, 3 Договору 1 Орендодавець надає, а Орендар приймає, на підставі п.2.2.1. рішення № 256 - 14/2016 14 сесії Ободівської сільської ради 7 скликання від 08 грудня 2016 року, в строкове, платне , користування земельну ділянку, загальною площею 0,1321 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Ободівка, по вулиці Дружби, 39, Тростянецького району, Вінницької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею; 0 ,1321 га, в тому числі: 0,1321 га під господарськими будівлями та дворами. Кадастровий номер: 020080081. На земельній ділянці розміщені об`єкт нерухомого майна: ремонтна майстерня, що належить Орендарю на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.11.2009 р., Серія ССТ № 021604.

Відповідно до п. 1, 2, 3 Договору 2 Орендодавець надає, а Орендар приймає, на підставі п.2.2.2. рішення № 256 - 14/2016 14 сесії Ободівської сільської ради 7 скликання від 08 грудня 2016 року, в строкове, платне , користування земельну ділянку, загальною площею 0,1996 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Ободівка, по вулиці Дружби, 41, Тростянецького району, Вінницької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею: 0,1996 га, в тому числі: 0,1996 га під господарськими будівлями та дворами. Кадастровий номер: 020080082. На земельній ділянці розміщені об`єкт нерухомого майна: адміністративний будинок, що належить Орендарю на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2009 р., Серія ССТ № 021606.

Відповідно до п. 1, 2, 3 Договору 3 Орендодавець надає, а Орендар приймає, на підставі п. 2.2.3. рішення № 256 - 14/2016 14 сесії Ободівської сільської ради 7 скликання від 08 грудня 2016 року, в строкове, платне , користування земельну ділянку, загальною площею 0,0675 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в с. Ободівка, по вулиці Дружби, 41а, Тростянецького району, Вінницької області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею; 0, 0675 га, в тому числі: 0, 0675 га під господарськими будівлями та дворами. Кадастровий номер: 020080083. На земельній ділянці розміщені об`єкт нерухомого майна: адміністративний будинок, що належить Орендарю на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.11.2009 р ., Серія ССТ № 021307.

Договори укладено на 10 ( десять ) календарних років (п. 8 Договорів1,2,3).

Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі:

- в сумі 14598,01 грн в рік, що становить 12% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки (Договір 1);

- в сумі 22069, 40 грн в рік , що становить 12% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки (Договір 2);

- в сумі 7459,29 грн в рік , що становить 12% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки (Договір 3).

Земельна ділянка передається в оренду: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.14,15 Договорів 1,2,3).

Дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду, на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є несплата орендної плати протягом 3 -х місяців (п. 30-32 Договорів 1,2,3).

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (п.36 Договорів 1,2,3).

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач зазначає наступне:

Зазначені в договорах земельні ділянки не використовуються і не можуть використовуватися позивачем для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується самими вищевикладеними умовами Договорів, з яких чітко вбачається, що на цих ділянках розташовано ремонтну майстерню та адміністративні приміщення (контора та столова), що виключає будь-яку можливість провадження сільськогосподарського виробництва.

Законодавець визначає використання земельної ділянки за цільовим призначенням як істотну умову договору оренди земельної ділянки, порушення якої згідно з нормами частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» та частини 2 статті 651 ЦК України, може бути підставою для його розірвання за рішенням суду на вимогу сторони договору.

Підставою розірвання договору оренди землі є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена Договором оренди землі та рішенням органу місцевого самоврядування.

Про невідповідність цільового призначення земельних ділянок їх фактичному використанню позивач неодноразово повідомляв відповідача. Зокрема листами № 57 від 31.03.2017 року, № 89 від 07.10.2015 року, копії яких додаються до позовної заяви. Позивач звертався до відповідача з наміром змінити цільове призначення земельних ділянок на таке, яке відповідає їх дійсному використанню (Інше сільськогосподарське призначення), в чому відповідачем було відмовлено. Фактично позивач був змушений підписати вказані договори оренди на виконання відповідного рішення відповідача про затвердження проекту землеустрою та вимог відповідача, які згодом були викладені в листі № 160 від 03.04.2017 року, претензії № 510 від 02.11.2018 року (копії додаються).

Враховуючи те, що Позивачем надані йому в розпорядження вказані вище земельні ділянки використовуються не за цільовим призначенням (Ведення товарного сільськогосподарського виробництва), умови вищезазначених договорів оренди та норми чинного законодавства порушено. А, відтак, вказані договори оренди підлягають розірванню.

У відзиві на позовну заяву від 29.01.2020 та у запереченнях на відповідь на відзив від 27.03.2020 відповідач заперечує проти задоволення позову обґрунтовуючи наступним: цільове призначення земельних ділянок, якими користується ТОВ «Агрофірма «Ободівська», відповідає плану зонування території Ободівської сільської ради, який є невід`ємною частиною технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Ободівської сільської ради, яка затверджена рішенням 17 позачергової сесії 6 скликання від 19.10.2012 р. Вид використання землі ТОВ «Агрофірма «Ободівська», визначено в межах вимог, встановлених законом, до використання земель цієї категорії, з урахуванням документації із землеустрою - Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Агрофірма «Ободівська» в користування (на умовах оренди) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель комунальної власності Ободівської сільської ради в селі Ободівка, по вулиці Дружби. На момент укладення оскаржуваних договорів Позивачу було відомо про розташування об`єктів нерухомого майна на земельних ділянках та, що предметом договорів є земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цільове призначення земельних ділянок на момент укладення договорів, так і на даний час залишається без змін, а саме: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З чим погоджувався і Позивач, укладаючи договори. Позивач, не погоджуючись із цільовим призначенням земельних ділянок, які є предметами оскаржуваних договорів, не надає доказів того з якою іншою метою він використовує зазначені земельні ділянки. Не зазначає Позивач в позовній заяві для яких цілей використовуються об`єкти нерухомого майна, які розташовані на земельних ділянках, переданих в оренду згідно названих договорів.

Отже, наведені Позивачем в позовній заяві обставини не можуть бути підставою для розірвання договорів чи визнання їх недійсними.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Вказаній нормі кореспондує норма пункту «а» частини 1 статті 96 ЗК України, згідно з якою землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Законодавець визначає використання земельної ділянки за цільовим призначенням як істотну умову договору оренди земельної ділянки, порушення якої згідно з нормами частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» та частини 2 статті 651 ЦК України, може бути підставою для його розірвання за рішенням суду на вимогу сторони договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою.

Критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.

Так, необхідно встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі №924/522/17 та № 925/1074/17.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно з ст. 143 Земельного кодексу України, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є підставою для примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку. Під використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням слід розуміти експлуатацію землекористувачем земельної ділянки з іншою ціллю, ніж встановлена в рішенні відповідного державного органу про надання в користування земельної ділянки та зафіксована в державному акті на право користування землею, тобто як землі іншої категорії без проведення в установленому порядку зміни її цільового призначення (категорії).

Судом враховано, що обґрунтовуючи свої вимоги про розірвання Договорів, позивач зазначає, що надані йому в розпорядження вказані вище земельні ділянки використовуються не за цільовим призначенням, а саме вся площа земельних ділянок знаходиться під господарськими будівлями та дворами і відповідно дані земельні ділянки можуть фактично використовуватись позивачем тільки як несільськогосподарські угіддя, а не для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у користування (на умовах оренди) погоджувався при умові дотримання, поряд з іншим, конкретного обмеження: земельні ділянки використовувати тільки за цільовим призначенням та у відведених межах, що неможливо з врахуванням фактичних обставин.

Разом з тим, при зверненні позивача 10.05.2016 року з клопотанням до ФОП Кіяшко Лариси Сергіївни, позивачем було зазначено про необхідність виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування (на умовах оренди) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу сільськогосподарського призначення Ободівської сільської ради за адресою: с. Ободівка вул. Дружби 39, вул. Дружби 41, вул. Дружби 41 А, вул. Дружби 43, Тростянецького району Вінницької області.

Тобто, позивачем не взято до уваги, що у завданні на виконання робіт по розробці Проекту землеустрою затвердженому замовником - ТОВ «Агрофірма «Ободівська», в частині - Характеристика об`єкта: пункт 3), визначено цільове призначення; для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01).

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Земельного Кодексу України визначення земель, придатних для потреб сільського господарства, провадиться на підставі даних державного земельного кадастру.

Як встановлено господарським судом відповідно до вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру затвердженого Постановою №1051 від 17.10.12 року Кабінету міністрів України, земельні ділянки: кадастровий номер: :02:008:0081 площею - 0,1321 га. вул. Дружби, 39: кадастровий номер: :02:008:0082 площею - 0,1996 га. вул. Дружби, 41; кадастровий номер: :02:008:0083 площею - 0,0675 га. вул. Дружби, 41, в селі Ободівка, внесені до Державного земельного кадастру, з цільовим призначенням (01.01) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та відображено в Проекті землеустрою - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, код виду цільового використання земельних ділянок (01.01).

Відповідно до класифікації видів цільового призначення земель затвердженого Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 до коду класифікації 01 відносяться землі сільськогосподарського призначення, а саме: землі надані для виробництва сільськогосподарської продукції; здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей; землі, надані для діяльності у сфері надання послуг у сільському господарстві, та інше. Дана класифікація кореспондується з ч. 1 ст. 22 Земельного Кодексу України.

Крім того, ТОВ «Агрофірма «Ободівська» придбала у співвласників майна КСП «Світанок» с. Ободівка Тростянецького району майнові паї. Протоколом №5 від 28.05.09 року збори співвласників майна виділили в натурі майно. Рішенням Тростянецького районного суду, Вінницької області справа №2-596, від 30.09.2009 визнано право власності на виділене в натурі майно за ТОВ «Агрофірма «Ободівська» с. Ободівка, в тому числі: комплекс, будівель та споруд, с. Ободівка вулиця Котовського, будинок 39; нежитлова будівля, контори с . Ободівка, вулиця Котовського, будинок 41; комплекс, будівель та споруд столової с. Ободівка, вулиця Котовського, будинок 41 А.

Попередній власник майна - КСП «Світанок» використовував дане нерухоме майно для ведення своєї господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення на підставі Державного Акта на право колективної власності серія ВН 00005 від 03.07.1995р. відповідно до чинного на той час Земельного кодексу України №561-ХІІ від 18 грудня 1990.

Відповідно до ч. 1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на момент укладення оспорюваних договорів позивачу було відоме цільове призначення земель які він брав в оренду, крім того в оспорюваних договорах оренди в пункті 2 сторонами передбачено:

- в оренду передається земельна ділянка загальною площею; 0 ,1321 га, в тому числі: 0,1321 га під господарськими будівлями та дворами (Договір1);

- в оренду передається земельна ділянка загальною площею: 0,1996 га, в тому числі: 0,1996 га під господарськими будівлями та дворами (Договір 2);

- в оренду передається земельна ділянка загальною площею; 0, 0675 га, в тому числі: 0, 0675 га під господарськими будівлями та дворами (Договір 3).

При цьому, господарський суд критично ставиться до доводів позивача про те, що фактично позивач був змушений підписати вказані договори оренди на виконання відповідного рішення відповідача не погоджуючись з визначеним цільовим призначенням земельних ділянок їх фактичному використанню позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки у даному випадку позивачами не доведено наявність істотного порушення Договору та реальної шкоди, завданої будь якій із сторін Договору, за якої ця сторона позбавлена можливості отримати очікуване при укладенні Договору, вимога позивача про розірвання Договору задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Висновок експерта для суду не має заздалегіть встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього кодексу (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку про безпідставність пред`явленого позову та відсутність правових підстав для задоволення позову. В позові слід відмовити повністю.

В зв`язку з відмовою в задоволені позову витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Понесені позивачем судові витрати залишити за позивачем.

3. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 15 червня 2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( вул. Дружби, 43, с. Ободівка, Тростянецький район, Вінницька обл., 24353 )

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1)

4 - третій особі ( вул. Келецька, 63, м. Вінниця , 21027)