УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

05.06.2020Справа № 910/7125/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заяву Приватного підприємства "Шериф-захищати та охороняти" (Київська обл., с. Гнідин)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервісматеріали 1" (м. Київ)

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у сумі 9 032,26 грн.

ВСТАНОВИВ:

25.05.2020 р. до Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Шериф-захищати та охороняти" (далі - ПП "Шериф-захищати та охороняти", заявник) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервісматеріали 1" (далі - ТОВ "Будсервісматеріали 1") заборгованості у сумі 9 032,26 грн., що виникла внаслідок неналежного виконання договорів про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони - № 5923256 від 25.09.2018 р., № 5925341 від 25.09.2018 р., № 5923649 від 25.09.2018 р.

Дослідивши вказану заяву, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у господарському судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Із поданої заяви ПП "Шериф-захищати та охороняти" вбачається, що вимогами заявника є стягнення з ТОВ "Будсервісматеріали 1" заборгованості у сумі 9 032,26 грн., яка виникла за 3 договорами про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони - № 5923256 від 25.09.2018 р., № 5925341 від 25.09.2018 р., № 5923649 від 25.09.2018 р.

Отже, підставами даної заяви, поданої у наказному провадженні, є 3 (три) окремі угоди.

Частиною 1 ст. 173 ГПК України, яка застосовується у такій формі судочинства як позовне провадження, передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки підставами звернення заявника у порядку наказного провадження є стягнення з боржника заборгованості за 3 угодами, які є самостійними підставами позовних вимог і не пов`язані між собою, то суд дійшов висновку, що заявлена ПП "Шериф-захищати та охороняти" вимога про стягнення заборгованості не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Таким чином у видачі судового наказу заявнику слід відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що за змістом ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з такими вимогами у позовному порядку.

Також суд враховує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними до неї змінами), постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 р. "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин, у зв`язку з чим до ГПК України внесені зміни щодо продовження процесуальних строків.

Керуючись ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Шериф-захищати та охороняти" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсервісматеріали 1" заборгованості у сумі 9 032,26 грн

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього дня може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десятиденного строку, який не може бути меншим строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Головіна К. І.