ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1096/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Іва" (61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 13-А, кв. 5)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Іва", в якому позивач просить стягнути з відповідача сплачене страхове відшкодування у розмірі 7763,66 грн. Витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн. позивач також просить стягнути відповідача.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що внаслідок винних дій ОСОБА_1 , який є працівником ТОВ "Харків-Іва", 29.11.2016 сталася ДТП в м. Харків по вул. Полтавський Шлях, 140-А, у результаті якої був пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застрахований за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/ НОМЕР_2 в СК ОРАНТА. Позивачем володільцю пошкодженого автомобілю було виплачено страхове відшкодування. Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 21.12.2016 справа № 642/7722/16-п ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення на накладено адміністративний штраф. Враховуючи, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем, позивач вважає, що обов`язок по відшкодуванню шкоди має бути покладений саме на ТОВ "Харків-Іва". Як на правову підставу позову позивач посилається на ст. ст. 22, 1166, 1172, 1187 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1096/20. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов, передбаченим ст. 251 ГПК України, не скористався. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 13.04.2020 повернута на адресу суду з позначкою пошти "За закінченням строку зберігання".

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Іва" є: 61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 13-А, кв. 5).

Ухвала про відкриття провадження у справі від 13.04.2020 була направлена відповідачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є належним повідомленням відповідача про відкриття провадження у справі.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у справі № 922/1096,20 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

29 листопада2016 близько 12 :40 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем ГАЗ 2705- 434 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_3 м. Харкові по вул. Полтавський Шлях, 140-А не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Т4 реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався попереду, внаслідок чого той скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 21.12.2016 у справі № 642/7722/16-п ОСОБА_2 О ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ № АК/ НОМЕР_2 в CK ОРАНТА.

Потерпілий звернувся до позивача із відповідним повідомленням про настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно Звіту №134 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 21.03.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 6463, 66 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, загальний розмір витрат Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 7763,66 грн., з яких: 6463,66 грн. сума страхового відшкодування, про що свідчить наявне у матеріалах справи платіжне доручення №4598рв від 29.05.2017 та 1300,00 грн. сума виплат по послугам за врегулювання справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням №93 рв від 23.05.2017.

Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 21.12.2016 у справі № 642/7722/16-п встановлено, що ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП працював в ТОВ "Харків-Іва".

Окрім цього, як вказує позивач, на момент настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу ГАЗ 2705-434 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_3 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - частина 2 статті 352 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 355 Господарського кодексу України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою / особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальними положеннями про відшкодування шкоди, закріпленими в положеннях статті 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд також звертає увагу на те, що володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо).

Окрім того, статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В той же час, правила регулювання деліктних зобов`язань визначають можливість відшкодування завданої шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

В обґрунтування підстав пред`явлення вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 7763,66 грн. до ТОВ "Харків-Іва", позивач посилається на норму частини першої статті 1172 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Так, Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 21.12.2016 у справі № 642/7722/16-п встановлено, що ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП працював в ТОВ "Харків-Іва".

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача, при використанні транспортного засобу автомобіля ГАЗ 2705-434 ЗНГ реєстраційний номер НОМЕР_3 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - застрахована не була.

Відповідно до ст. 39 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Відповідно до вимог статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", пункту 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно статті 38.2. Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач, відповідно до вимог статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Іва" (61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 13-А, кв. 5, код ЄДРПОУ 34859659) на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, , на р/рахунок НОМЕР_5 в АТ Укрексімбанк" м. Київ, МФО 322313) страхове відшкодування у розмірі 7 763 66 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Іва" (61140, м. Харків, вул. Гольдбергівська, буд. 13-А, кв. 5, код ЄДРПОУ 34859659).

Повне рішення складено "12" червня 2020 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1096/20