ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1510/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О., розглянувши матеріали заяви заступника прокурора Одеської області за вх. № 2-2775/20 від 12.06.2020 про вжиття заходів забезпечення позову в інтересах держави в особі 1) Одеської міської ради та 2) Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Техно» про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс-Техно, в якій просить суд:

1) визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора філії комунального підприємства Комунально-реєстраційні послуги Великобугаївської сільської ради Одеської області Глущенка Андрія Олександровича (індексний номер рішення 35311373 від 23.05.2017) про реєстрацію змін до об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

АДРЕСА_2 ) визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Одеської області Бондаря Олексія Миколайовича (індексний номер рішення 42742399 від 29.08.2018) про реєстрацію змін до об`єкта нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_3 ) припинити право власності ТОВ Альянс-Техно на нежитлові будівлі, загальною площею 6058,4 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 Стуса, АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна: 101).

В обґрунтування підстав позову прокурор посилається на незаконність оскаржуваних ним рішень державних реєстраторів, оскільки вони були прийняті без наявності правоустановчих документів на земельну ділянку та дозвільних документів, які надають право проводити будівельні роботи і підтверджують готовність об`єкту до експлуатації. Прокурор зазначає, що збудоване майно є самочинним будівництвом, а протиправна поведінка реєстраторів порушує встановлений чинним законодавством порядок реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що є підставою для захисту інтересів держави. При цьому органом, упоноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, прокурор визначив Одеську міську раду та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської рад, оскільки дії державних реєстраторів порушують право власності територіальної громади на земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2020 вищевказану позовну заяву прокурора залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України та встановлено прокурору строк для усунення виявлених судом недоліків.

12.06.2020 до Господарського суду Одеської області від заступника прокурора Одеської області за вх. № 2-2775/20 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 6058,4 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 Стуса АДРЕСА_7 та належать на праві приватної власності ТОВ Альянс-Техно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову прокурор обґрунтовує тим, що предметом поданого позову є рішення державного реєстратора про реєстрацію змін на самочинно реконструйований об`єкт нерухомого майна, що розташований на земельній ділянці комунальної власності Одеської міської ради, який може бути відчужений на користь третіх осіб і це призведе до ускладнення подальшого розгляду справи. При цьому прокурором зазначено, що в даному випадку застосування зустрічного забезпечення позову не потрібно.

Розглянувши вищевказану заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому суд наголошує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову з урахуванням предмету позову може бути достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд відзначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового акту. Водночас сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Так, згідно зі ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається зі змісту заяви прокурора про забезпечення позову, остання ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого відчуження ТОВ «Альянс-Техно» спірного нерухомого майна іншим особам, що за позицією прокурора призведе до ускладнення подальшого розгляду даної справи. Водночас, прокурором не надано суду жодних доказів, зокрема, щодо вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження цього майна, а також інших доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких він звернувся в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, суд відзначає, що прокурором у заяві зазначено про необхідність вжиття заходів забезпечення позову саме з метою уникнення ускладнення подальшого розгляду даної справи, натомість згідно ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається виключно, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, здійснивши оцінку доводів прокурора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням вимог розумності, обґрунтованості і адекватності, суд дійшов висновку, що ця заява задоволенню не підлягає, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що невжиття арешту спірного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких прокурор звернувся до суду. При цьому припущення прокурора щодо потенційної можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження майна, без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Разом з цим, суд зазначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову питання обґрунтованості та підставності самого позову судом не вирішуються, адже дані обставини є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

За вищевикладених обставин, у задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви заступника прокурора Одеської області за вх. № 2-2775/20 від 12.06.2020 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

2.Судовий збір в сумі 1051,00 грн., сплачений за розгляд заяви про забезпечення позову, покласти на заявника.

Ухвала набирає законної сили 15.06.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України, з врахуванням положень п. 4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля