ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 911/2581/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:

боржник - Закрите акціонерне товариство «МакарОВО»,

арбітражний керуючий Цвітненко Дмитро Миколайович - особисто,

кредитор (ініціюючий) - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Міленіум-Телеком»,

представник кредитора - не з`явився,

кредитор - ОСОБА_1 , особисто

заявник касаційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНГРУП ФАКТОР»,

представник заявника - Скворцова В.О., адвокат (довіреність № 02-01 від 02.01.2020),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1 ,

на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019,

у складі судді: Лопатіна А.В.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019,

у складі колегії суддів: Отрюха Б.В. (головуючий), Грека Б.М,. Остапенка О.М.

у справі за заявою

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

до Закритого акціонерного товариства «МакарОВО»,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 у справі № 911/2581/14, залишеною без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій, за заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра», кредитор) порушено провадження у справі про банкрутство Закритого акціонерного товариства «МакарОВО» (далі - ЗАТ «МакарОВО», боржник) за загальною процедурою, визнано ПАТ «КБ «Надра» кредитором ЗАТ «МакарОВО» з безспірними грошовими вимогами у розмірі 66 172 862,80 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном ЗАТ «МакарОВО» та призначено у справі розпорядником майна арбітражного керуючого Старжинську Тетяну Юріївну, заяву ПАТ «КБ «Надра» від 15.07.2015 про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Соловйова Є.О. залишено без задоволення, відмовлено у задоволенні заяв арбітражних керуючих Дорошенка Я.В., Патерилова В.В., Кучака Ю.Ф., Соловйова Є.О. про участь у даній справі, інше.

2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.01.2017 у справі №911/2581/14, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017, задоволено заяву арбітражного керуючого Старжинської Т.Ю. від 09.11.2016 № 01-34/68 про дострокове припинення повноважень останньої як розпорядника майна ЗАТ «МакарОВО»; звільнено арбітражного керуючого Старжинську Тетяну Юріївну від виконання повноважень розпорядника майна ЗАТ «МакарОВО»; призначено розпорядником майна ЗАТ «МакарОВО» арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича.

3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.02.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ «МакарОВО» в сумі 178 645 742,75 грн.;

визнано кредиторами з грошовими вимогами до боржника:

- ПАТ «КБ «Надра» на суму 102 966 740,54 грн.;

- ТОВ «Міленіум-Телеком» на суму 7 794 831,41 грн.;

- гр-на ОСОБА_1 на суму 1 705 218,00 грн.,

заяву з грошовими вимогами Ірпінської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 13.10.2014 залишено без розгляду, та вирішено інші процедурні питання.

4. Постановою Господарського суду Київської області від 29.11.2017 у справі №911/2581/14 боржника - ЗАТ «МакарОВО» - визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2019, зокрема:

- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута - ЗАТ «МакарОВО»;

- ліквідовано ЗАТ «МакарОВО» як юридичну особу;

- провадження у справі № 911/2581/14 про банкрутство закрито;

- вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів ЗАТ «МакарОВО», які не задоволенні під час ліквідаційної процедури та вимоги, які не були заявлені в установлений Законом про банкрутство строк, ухвалено вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню;

- зобов`язано реєстратора Макарівської РДА внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про проведення державної реєстрації припинення ЗАТ «МакарОВО».

6. Рішення мотивоване тим, що ліквідатором в повному обсязі використано засоби для виявлення майна банкрута;

рішенням комітету кредиторів ЗАТ «МакарОВО» від 07.12.2018 погоджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, зобов`язано ліквідатора звернутись до суду з клопотанням про їх затвердження;

станом на 29.05.2019 заперечень від кредиторів ЗАТ «МакарОВО» відносно звіту за результатами ліквідаційної процедури боржника суду не надходили;

у боржника відсутні активи за допомогою яких останнє могло б погасити заборгованість перед кредиторами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 апеляційні скарги ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 у справі № 911/2581/14 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 у справі № 911/2581/14 залишено без змін.

8. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для затвердження звіту та ліквідаційного балансу ЗАТ «МакарОВО».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у цій справі ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою передати справу № 911/2581/14 до місцевого суду на стадію ліквідації в іншому складі суду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/2581/14 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковського О.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.02.2020.

11. Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху у відповідності з положенням статті 290 Господарського процесуального кодексу України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12. ОСОБА_1 24.02.2020 засобами електронного зв`язку на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14.02.2020 надіслано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, разом з копією конверту в якому отримано оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції.

13. Ухвалою Верховного Суду від 05.03.2020 Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено; поновлено скаржнику строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі № 911/2581/14 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019; судове засідання призначено на 07.04.2020, про що повідомлено учасників процесу.

14. 25.03.2020 до Суду від арбітражного керуючого Цвітненка Дмитра Миколайовича надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника, з проханням залишити касаційну скаргу без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 911/2581/14 - без змін.

15. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л.Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 911/2581/14 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020.

16. 06.04.2020 від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з уведеними карантинними заходами.

17. Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2020 відкладено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі 911/2581/14;

повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 відбудеться 19.05.2020.

18. Ухвалою Верховного Суду від 19.05.2020 відкладено розгляд касаційних скарг ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» на ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі 911/2581/14; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг відбудеться 02.06.2020.

19. В призначеному судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги заявленої касаційної скарги з підстав наведених у ній, просив Суд скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у цій справі, передати справу № 911/2581/14 до місцевого суду на стадію ліквідації в іншому складі суду.

20. Арбітражний керуючий Цвітненко Д.М. в засіданні суду проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав наведених у відзиві, просив Суд ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у цій справі залишити без змін.

21. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників також не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

( ОСОБА_1 )

22. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що суди не дослідили належним чином додані до звіту ліквідатора докази, а також належним чином не проаналізували дії ліквідатора щодо виявлення майна боржника, чим порушили приписи ч. 5, ч. 6 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також, скаржник посилається на порушення апеляційним господарським судом ст.ст. 86, 236 ГПК України.

Доводи скаржника

(ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор»)

23. Мотивуючи підстави звернення, ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор» вказує на те, що він з 05.03.2020 є правонаступником ПАТ «КБ «НАДРА» відповідно до Договору № 07/05/02/2020/2 від 05.02.2020 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами та договорами забезпечення до ЗАТ «МакарОВО».

24. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не надано оцінки обставинам, встановленим рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 911/4822/13, яким встановлено неправомірне відчуження Державною виконавчою службою України виробничих активів ЗАТ «МакарОВО». На переконання скаржника, повторний продаж такого майна може покрити матеріальні вимоги кредиторів, при цьому, жодних документів, які б свідчили про вжиття ліквідатором будь-яких дій, направлених на виконання вказаного рішення суду матеріали справи не містять.

25. Скаржник доводить невірне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 1, 22, 37, 38, 41, 42, 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 205 ГК України, 198 ГПК України.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 02.06.2020 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінгруп Фактор» на ухвалу Господарського суду Київської області 29.05.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 у справі № 911/2581/14 закрито.

Доводи арбітражного керуючого (Цвітненка Дмитра Миколайовича)

26. Арбітражний керуючий доводить:

26.1. Судами неодноразово розглядалися судові спори (справа № 911/2419/15, справа № 911/706/16, справа № 370/401/17), які були ініційовані ЗАТ «МакарОВО», у тому числі й спір про витребування майна про яке вказує скаржник у касаційній скарзі.

26.2. Судовими рішеннями у вказаних справах встановлено відсутність підстав повернення реалізованого з прилюдних торгів майна та неможливість відновлення права власності на майно.

26.3. Боржником вичерпано всі можливі способи захисту та реалізовано всі можливі підстави для звернення до суду.

26.4. Визначені скаржниками обставини щодо судового рішення у справі № 911/4822/13 неодноразово досліджувалися судами всіх інстанцій у цій справі (постанова Господарського суду Київської області від 29.11.2017 про визнання боржника банкрутом, постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2018, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018).

26.5. У ліквідатора були відсутні підстави для формування ліквідаційної маси боржника та для проведення оцінки майна боржника, оскільки будь-якого майна чи майнових прав, які б належали ЗАТ «МакарОВО», при проведення ліквідаційної процедури виявлено не було.

26.6. Зборами кредиторів від 26.07.2018 прийнято рішення про недоцільність звернення до суду з позовом (без наявних підстав) про захист права власності ЗАТ «МакарОВО» на реалізоване з прилюдних торгів майно.

27. Арбітражний керуючий наголосив на тому, що за прийняте Зборами кредиторів рішення від 26.07.2018 голосувало і ПАТ «КБ «НАДРА», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Фінгруп Фактор».

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

28. 08.02.2020 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені Законом України від 15.01.2020 N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, касаційна скарга подана ОСОБА_1 04.02.2020.

Отже, суд касаційної інстанції при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 застосовує норми Господарського процесуального кодексу України в редакції до внесення змін Законом України № 460-ІХ від 15.01.2020

29. Відповідно до ст. 300 ГПК України (в редакції до внесення змін Законом України № 460-ІХ від 15.01.2020, яка підлягає застосуванню у цій справі), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 300 ГПК України в редакції до внесення змін Законом України № 460-ІХ від 15.01.2020, яка підлягає застосуванню у цій справі).

Оцінка аргументів учасників справи і перевірка правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

30. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо звіт ліквідатора затверджений в порядку, передбаченому цим Законом.

31. Положення ст. 46 Закону про банкрутство визначають, що після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

32. Ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника та є механізмом виведення з ринку нерентабельних та неперспективних підприємств.

33. Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього Законом про банкрутство повноважень повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

34. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

35. Закону про банкрутство (статті 1, 37, 38, 41, 46) передбачає певну сукупність дій, які необхідно вчинити у ході ліквідаційної процедури, та перелік документів за її результатами, що подаються ліквідатором до суду та є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури.

36. Закон про банкрутство не містить вичерпного переліку заходів, які належить вжити ліквідатору для завершення ліквідаційної процедури, проте визначає основні напрямки такої діяльності, що дозволяють сформувати ліквідаційну масу та задовольнити, за умови виявлення майна (ліквідних активів), вимоги кредиторів, що випливає із визначених Законом повноважень ліквідатора та надає останньому можливість відповідно до власного компетентного розсуду вчиняти дії щодо виявлення та розшуку активів банкрута для формування ліквідаційної маси.

Тобто, подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за результатом проведених дієвих заходів, які передбачені у ліквідаційній процедурі.

37. Разом з тим, Законом про банкрутство передбачено певний обсяг обов`язкових дій, яку належить вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів). Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, до того ж ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 904/5948/16, від 02.07.2019 у справі № 5011-46/1733-2012, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15, від 28.11.2019 у справі № 18/1971/12.

38. Якщо за даними ліквідаційного балансу, після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

39. Слід зазначити, що ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи. Затверджуючи звіт ліквідатора, господарський суд повинен дати оцінку належності проведення ліквідатором всієї ліквідаційної процедури, дотримання ним черговості задоволення вимог кредиторів, відповідності законодавству про банкрутство всіх обов`язкових додатків до звіту ліквідатора, зокрема, оцінити повноту пошуку, виявлення майнових активів банкрута, для включення їх в ліквідаційну масу, дати оцінку діям ліквідатора щодо пошуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, надати оцінку повноті реалізації ліквідатором активів боржника, а також з`ясувати чи здійснювались ліквідатором заходи для виявлення та повернення дебіторської заборгованості банкрута. Висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Розглядаючи ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, в судовому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість, правомірність та повноту дій ліквідатора, а також, достовірність змісту ліквідаційного балансу (відповідні висновки у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 922/2817/18, від 12.09.2019 у справі № 914/3812/15).

40. Приймаючи оскаржені судові рішення, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

При цьому, суди вказали, що ліквідатором в повному обсязі використано засоби для виявлення майна банкрута; рішенням комітету кредиторів ЗАТ «МакарОВО» від 07.12.2018 погоджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, зобов`язано ліквідатора звернутись до суду з клопотанням про їх затвердження; станом на 29.05.2019 заперечень від кредиторів ЗАТ «МакарОВО» відносно звіту за результатами ліквідаційної процедури боржника суду не надходили.

41. Щодо виробничих активів ЗАТ «МакарОВО», а саме устаткування з переробки курячого яйця (завод, земля, налагоджена лінія переробки), судами встановлено, що ТОВ «БВВ Еквипмент» є власником всього обладнання і устаткування, розташовано за адресою: Макарівський район, село Калинівка, вул. Київська, 43, яке є невід`ємними частинами виробничої лінії переробки курячих яєць, що було придбане у ТОВ «Рейкон», яке у свою чергу придбало його на прилюдних торгах у межах виконавчого провадження № 33069488 (Лист від 25.04.2018).

42. Судами також встановлено:

42.1. Майно за договором іпотеки від 17.09.2007 було реалізовано держаним виконавцем на аукціоні у межах виконавчого провадження № 33069488 та кошти у розмірі 6 261 347, 54 грн. перераховані на користь ПАТ «КБ «Надра», що підтверджується актом № 32766964-1/9 державного виконавця про проведення аукціону від 08.02.2013, актом № 32766964-2/9 державного виконавця про проведення аукціону від 08.02.2013 та постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 04.04.2014;

42.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 911/4822/13, залишеним в силі касаційною судовою інстанцією, повністю задоволено позов ЗАТ «МакарОВО» до Державної виконавчої служби України, ТОВ «ТД Еліт сервіс», ТОВ «Рейкон», визнано недійсними результати проведених 04.02.2013 прилюдних торгів/ аукціону з реалізації майна цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, 43, земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0008 загальною площею 4,9293 га, на якій розташований майновий комплекс та комплекту обладнання для переробки, оформлених протоколами: №00-0026/12 від 04.02.2013, №00-0026/12-1 від 04.02.2013, №00-0026/12-2 від 04.02.2013, та затверджених актами державного виконавця: № 32766964-1/9 від 08.02.2013, № 32766964-2/9 № 00-0026/12-1 від 08.02.2013 та № 32766964-3/9 від 08.02.2013.

42.3. ЗАТ «МакарОВО», в особі Голови ліквідаційної комісії Ігнатенка С.Б., звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Рейкон» про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації права власності, за результатами розгляду якого судом прийнято рішення від 13.08.2015 у справі № 911/2419/15, яке залишене без змін апеляційною та касаційною судовими інстанціями - в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

42.4. На підставі встановлених обставин, суди дійшли висновку, що майновий комплекс та земельна ділянка, які були предметом договору іпотеки, а в подальшому були реалізовані на прилюдних торгах, не було у власності ЗАТ «МакарОВО» станом на дату порушення провадження у даній справі та не є власністю боржника станом на сьогодні, дане також підтверджується відомостями наявними в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

43. На підставі матеріалів справи, судами встановлено, що Головою ліквідаційної комісії боржника ОСОБА_1 . було надано пропозиції щодо можливості задоволення вимог кредиторів, розроблення плану санації, які полягають в наступному: відновити право власності на майно, яке було реалізовано на торгах, результати яких визнані недійсними рішенням суду, що вступило в законну силу; відновити працездатність всього обладнання та почати повноцінну роботу заводу; узгодити з кредиторами графіки погашення заборгованості; якщо узгодження з кредиторами не відбудеться, реалізувати діючий завод за ринковою вартістю та розрахуватися з кредиторами.

44. Відповідно до протокольного рішення комітету кредиторів ЗАТ «МакарОВО» від 07.12.2018 Комітетом кредиторів погоджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, зобов`язано ліквідатора звернутись до суду з клопотанням про їх затвердження.

45. Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що ліквідатором банкрута в повному обсязі використано можливості для виявлення майна банкрута передчасним з оглядом на наступне.

45.1. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження:

…подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

…вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

…продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

…здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

45.2. Відповідно до вимог ст.98 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний, зокрема:

1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;

2) здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

…9) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством про банкрутство.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

45.3. Затверджуючи звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс і припиняючи провадження по справі про банкрутство, господарський суд повинен перевірити чи здійснив ліквідатор божника всі передбачені Законом заходи по здійсненню ліквідаційної процедури боржника та погашенню вимог кредиторів у справі про банкрутство.

45.4. Судами встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі № 911/4822/13 (залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2015) визнано недійсними результати проведених 04.02.2013 прилюдних торгів/ аукціону з реалізації майна цілісного майнового комплексу ЗАТ «МакарОВО», що знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, 43, земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0008 загальною площею 4,9293 га, на якій розташований майновий комплекс та комплекту обладнання для переробки, оформлених протоколами: №00-0026/12 від 04.02.2013, №00-0026/12-1 від 04.02.2013, №00-0026/12-2 від 04.02.2013, та затверджених актами державного виконавця: № 32766964-1/9 від 08.02.2013, № 32766964-2/9 № 00-0026/12-1 від 08.02.2013 та № 32766964-3/9 від 08.02.2013.

45.5. Судами під час розгляду цієї справи було встановлено наявність судових справ, ініційованих Головою ліквідаційної комісії ЗАТ «МакарОВО» Ігнатенком С.Б. з метою застосування наслідків визнання недійсними прилюдних торгів проведених 04.02.2013 та повернення цілісного майнового комплексу у власність боржника (№ 911/2419/15 (визнання недійсним свідоцтва на право власності на нерухоме майно - цілісно-майновий комплекс загальною площею 8 276 м2, визнання недійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва на право власності на комплект обладнання для переробки курячих яєць у комплектації, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - цілісно-майновий комплекс загальною площею 8 276 кв.м.), № 911/706/16 (витребування майна з чужого незаконного володіння від товариства з обмеженою відповідальністю «Рейкон» цілісно-майнового комплексу загальною площею 8 276 кв. м.), № 370/401/17 (скасування нотаріальних дій з видачі свідоцтва про придбання майнового комплексу з публічних торгів).

Результатом розгляду вказаних справ є відмова позивачу у задоволенні позовних вимог. Аналізуючи підстави таких відмов, можна дійти висновку про відсутність достатньо кваліфікованого захисту порушених прав позивача.

45.6. За приписами ч. 1 ст. 97 Закону про банкрутство арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Таким чином, арбітражний керуючий є фаховим спеціалістом, що володіє достатнім обсягом знань для вчинення кваліфікованих дій з виконання повноважень передбачених Законом про банкрутство.

45.7. Звертаючись до власної правової позиції в постанові від 02.05.2018 у справі № 910/10136/17, Верховний Суд зазначає, що проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України) з застосуванням відповідних наслідків.

45.7. За змістом п. 8 ч.1 ст. 20 та ч. 9 ст. 30 ГПК України спори з майновими вимогами до боржника, в тому числі вимога ліквідатора про витребування майна до ліквідаційної маси банкрута, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.02.2019 у справі № 914/1353/16.

45.8. Водночас, матеріали справи не містять жодного доказу вчинення арбітражним керуючим дій передбачених ст. 41 Закону про банкрутство (наведених у п. 45.1 цієї Постанови) з метою повернення майна боржника за недійсним правочином (публічні торги/аукціон), його оформлення та продаж для задоволення вимог кредиторів.

46. Щодо наявності рішення Зборів кредиторів від 26.07.2018 (а.с. 85, том 15) про недоцільність звернення до суду з позовом (без наявних підстав) про захист права власності ЗАТ «МакарОВО» на реалізоване з прилюдних торгів майно ЗАТ «МакарОВО», колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним зазначити, що відповідно до приписів Закону про банкрутство збори кредиторів не наділені правом приймати рішення щодо судового захисту прав боржника, означені дії (захист прав боржника, дотримання балансу інтересів, формування ліквідаційної маси та інше) є прямим обов`язком арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). При цьому, слід зауважити, що таке рішення має значення у разі вчинення арбітражним керуючим усіх передбачених Законом про банкрутство дій.

47. Зазначене свідчить про невжиття ліквідатором належних заходів щодо формування ліквідаційної маси банкрута, відсутність оформлення ним належних документів (ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора), які могли б бути предметом дослідження у підсумковому судовому засіданні на стадії ліквідації банкрута. Отже, висновки судів про завершення ліквідаційної процедури боржника затвердженням звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута є передчасними та не відповідають вимогам ст.ст. 1, 37, 38, 41, 46, 83, 98 Закону про банкрутство.

48. В рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. (Рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" від 26.10.1984 та Рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" від 28.10.1998). Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (Справа "Хамідов проти Росії").

49. Суд вважає, що допущені процесуальні порушення щодо повноти дослідження обставин справи в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури та неправильне застосування судами норм матеріального права щодо порядку завершення процедури ліквідації банкрута порушили принцип пропорційності господарського судочинства з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника у справі про банкрутство, яка розглядається, та, як наслідок, не забезпечили справедливого розгляду справи на даному етапі. Рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд, а тому підлягають скасуванню з переданням справи до суду першої інстанції для розгляду на стадію ліквідаційної процедури ЗАТ «МакарОВО».

50. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржених судових повністю,

З огляду на зазначене та наявність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги кредитора ОСОБА_1 , скасування постанови апеляційного суду від 12.12.2019 та ухвали суду першої інстанції від 29.05.2019 та передання справи №911/2581/14 для розгляду на стадії ліквідаційної процедури до Господарського суду Київської області в іншому складі суду.

51. Судові витрати

У зв`язку із задоволенням касаційної скарги та скасуванням судових рішень про затвердження звіту ліквідатора з переданням справи для розгляду до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури, питання про розподіл судових витрат касаційним судом не вирішується, оскільки завершення ліквідаційної процедури банкрута затвердженням звіту ліквідатора не відбулося.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 29.05.2019 у справі № 911/2581/14 скасувати, справу № 911/2581/14 передати для розгляду до Господарського суду Київської області зі стадії ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік