ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" червня 2020 р. м. Вінниця Cправа № 902/798/14(902/150/20)

Господарський суд Вінницької області у складі

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

представника арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. - Пономарьов В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (вул. Предславинська, буд. 34-Б, м. Київ, 03150)

про стягнення 63 523,59 грн

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

18.02.2020 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №01-34/29-02 від 13.02.2020 року ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Фудмаркет" про стягнення 63 523,59 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору поставки № від 01.10.2010 року не виконав договірних зобов"язань щодо оплати поставленого йому ДП "УГК "Nemiroff" товару.

Внаслідок чого за твердженням ліквідатора позивача у відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 63 523,59 грн.

Враховуючи те, що ТОВ "Фудмаркет" в добровільному порядку не розрахувалося з ДП "УГК "Nemiroff" за переданий товар, арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. з метою захисту порушених прав позивача звернувся з вказаним позовом до суду для стягнення боргу в судовому порядку.

Ухвалою суду від 24.02.2020 року за вказаним позовом відкрито провадження у межах справи № 902/798/14, визначено, що розгляд справи підлягає здійсненню за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.03.2020 року.

Разом з тим, даною ухвалою суду задоволено клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. та витребувано у ТОВ "Фудмаркет" документи, які підтверджують або спростовують право вимоги ДП "УГК "Nemiroff" щодо стягнення збитків у розмірі 63 523,59 грн, а саме: всі договори та документи, які стосуються правовідносин, які виникли між ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Фудмаркет" на підставі договору поставки № від 01.10.2010 року, зокрема, але не виключно додаткові угоди до договору поставки № від 01.10.2010 року; звіти про залишки продукції; акти приймання-передачі послуг; накладні; акти звірки взаємних розрахунків; звіти ЕТП та розрахунки вартості послуг; звіти ЕМ та розрахунки вартості послуг; претензії ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Фудмаркет"; претензії ТОВ "Фудмаркет" до ДП "УГК "Nemiroff"; інші документи, які підтверджують або спростовують заборгованість ТОВ "Фудмаркет" перед ДП "УГК "Nemiroff".

25.03.2020 року на електронну адресу суду, а 01.04.2020 року через засоби поштового зв"язку надійшов від відповідача відзив на позовну заяву № б/н від 23.03.2020 року, в якому ТОВ "Фудмаркет" не визнало заявлених позовних вимог та звернулося до суду з проханням відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що позовна заява не обгрунтована жодними належними доказами, які б підтверджували наявність заборгованості відповідача перед позивачем. При цьому зауваживши, що у ТОВ "Фудмаркет" не збереглися договір поставки № від 01.10.2010 року, додаткові угоди та документи на підтвердження господарських операцій між сторонами, оскільки були знищені за закінченням терміну зберігання.

Щодо надіслання позивачем претензії на адресу ТОВ "Фудмаркет", у відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що товариство не отримувало ніяких претензій від позивача. До того ж, як зазначив відповідач претензія не є первинним документом та не підтверджує будь - якої заборгованості.

Окрім того, у відзиві на позовну заяву відповідач, з - поміж іншого, звернувся з клопотанням про застосування до заявлених позивачем позовних вимог строків позовної давності.

Проте, 25.03.2020 року підготовче засідання у справі не відбулося, у зв"язку з введенням відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року карантину на території України з метою запобігання поширенню на території держави коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За таких обставин, суд ухвалою від 25.03.2020 року призначив наступне підготовче засідання на 05.05.2020 року.

21.04.2020 року від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. клопоче про визнання причин пропуску строків позовної давності поважними, не застосовувати строки позовної давності та здійснити захист порушених прав ДП "УГК "Nemiroff".

Ухвалою суду від 05.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу №902/798/14(902/150/20) до судового розгляду по суті на 05.06.2020 року.

05.06.2020 року судове засідання проводилося в режимі відеоконференції з Господарським судом Дніпропетровської області, за участю уповноваженого представника арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В..

Представник відповідача в судове засідання не з"явився. Проте, як з"ясовано судом 05.06.2020 року на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява № б/н від 04.06.2020 року про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника ТОВ "Фудмаркет". Водночас, в даній заяві відповідач проти позову заперечив та просить суд при розгляді справи врахувати аргументи ТОВ "Фудмаркет", викладені у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши позицію, викладену відповідачем у відзиві на позовну заяву, детально дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

01.10.2010 року між ТОВ "Фудмаркет" (покупець) та ДП "УГК "Nemiroff" (постачальник) укладено договір поставки № від 01.10.2010 року.

В п. 2.1. договору сторони передбачили, що постачальник зобов"язується поставляти товари разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих покупцем замовлень, а покупець зобов"язується приймати такі товари та своєчасно сплачувати їх вартість. Постачальник зобов"язується поставляти покупцю товари, відповідно до отриманого від нього замовлення за цінами й в асортименті зазначеними у Специфікації, що є невід"ємною частиною договору.

Пунктом 3.1. договору визначено, що вартість товарів, що поставляється, вказується у Специфікації і товарних накладних, що з моменту їх підписання є невід"мними частинами договору.

Згідно п. 4.3. договору товари поставляються разом з транспортною накладеною та усією товаросупровідною документацією, яка має бути складена українською мовою та надана покупцю у оригіналах, чи належним чином посвідчених копіях. Покупець має право не приймати товари у разу відсутності та/або неналежним чином оформлених, необхідних документів, та зобов"язати постачальника протягом 3 банківських днів надати належним чином оформлені документи.

Із змісту п. 4.6. договору слідує, що постачальник поставляє покупцю товари згідно Замовлення та за цінами діючої Специфікації. При поставці товарів постачальник надає до відділу приймання товарів Покупця транспортну накладну, на якій Покупець проставляє штамп "Товар отриманий", а у разі виявлення недоліків щодо кількості та/або якості поставленого товару, а також в інших випадках, передбачених договором, складається Акт. По результатах приймання товарів, постачальник складає товарну накладну з повного її відповідністю електронній товарній накладній, та разом з податковою накладною надає їх до бухгалтерії покупця, для отримання на товарних, накладних штампу "Накладні отримані", з датою та підписом представника покупця, про отримання правильно оформлених накладних.

Невід"ємними частинами договору є додаткові угоди № 1 від 01.10.2010 року, від 12.12.2010 року, від 28.12.2011 року, від 15.12.2011 року, від 06.08.2012 року, від 09.11.2012 року.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2010 року до договору поставки № від 01.10.2010 року було доповнено статтю 2 договору, а саме додано п. 2.2. за яким покупець також зобов`язується надати постачальникові послуги по поширенню та просуванню його товару за наступними напрямами: забезпечення вільного доступу споживачів до товару постачальника) відсутність будь-яких предметів перед товаром) у всіх торгових закладах покупця; забезпечення умов для організації та проведення заходів по просуванню товару постачальника в місцях продажу.

В змісті позовної заяви та в своїх поясненнях представник позивача наголошує на тому, що відповідно до відомостей ліквідатора, за результатами інвентаризації майна боржника була виявлена заборгованість ТОВ "Фудмаркет" перед ДП "УГК "Nemiroff" у розмірі 63 523,59 грн.

Судом з"ясовано, що позивачем з метою досудового врегулювання спору 15.01.2018 року було направлено відповідачу претензію про необхідність погашення існуючого боргу. Однак, як встановлено судом відповідна претензія залишилась відповідачем без реагування.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражним керуючим (ліквідатором) Гладієм О.В. на підтвердження заявлених позовних вимог надано виключно лише договір поставки № від 01.10.2010 року та додаткові угоди до нього.

Будь - які інші первинні документи ліквідатором надано не було з огляду на їх відсутність у позивача.

З клопотання арбітражного керуючого (ліквідатора) Гладія О.В. про витребування документів суд встановив про можливу вірогідність знаходження первинних документів в підтвердження договірних зобов"язань між сторонами у відповідача.

Проте, з відзиву на позовну заяву та доданих до нього письмових документів суд встановив, що у ТОВ "Фудмаркет" договір поставки № від 01.10.2010 року, всі додатки, додаткові угоди та документи підтверджуючі господарські операції за цим договором не збереглися, оскільки були знищені за закінченням терміну зберігання.

В підтвердження наведених обставин, відповідачем надано Акти про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, що погоджені відповідними Протоколами засідань ЕПК Державного архіву м. Києва: №2 від 17.08.2014 року - п. 42 Акту, №3 від 26.04.2016 року - п. 19 Акту, №5 від 08.08.2018 року - п. 43 Акту.

Встановивши вищевикладені обставини, суд дійшов наступних правових висновків.

Договірні зобов"язання, що виникли між сторонами випливають із договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

До первинних документів належать такі документи, як видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт, прибутковий та видатковий касовий ордер, та інші.

Як з"ясовано судом позивачем не надано до суду жодних доказів, які б вказували на наявність заборгованості відповідача перед ДП "УГК "Nemiroff", зокрема з тих документів, які долучені позивачем до позовної заяви не можливо встановити чи відбулась поставка товару, який поставлявся товар, дата поставки, строки оплати. При цьому, не надано первинних документів (транспортні накладні, товаросупровідна документація), передбачених договором на підтвердження виконання договірних зобов"язань.

Докази надані позивачем до позовної заяви, а саме договір поставки № від 01.10.2010 року та додаткові угоди до нього не можуть розцінюватись судом як належні та достатні докази в підтвердження обгрунтованості та правомірності для стягнення заявленої суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

З встановлених вище обставин вбачається, що ДП "УГК "Nemiroff" не довів факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та існування заборгованості у розмірі 63 523,59 грн. Долучені позивачем до позовних матеріалів докази юридично не підтверджують обгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог. Тому, з урахуванням викладеного, у позові про стягнення 63 523,59 грн боргу слід відмовити.

Принагідно, суд критично відноситься до позиції відповідача про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з"ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необгрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв"язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв"язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позову з підстав недоведення ним порушення відповідачем його прав та законних інтересів та правомірності підстав для стягнення боргу, відмовляти в позові у зв"язку з пропущенням строку позовної давності в якості додаткової підстави не відповідатиме вимогам закону.

Тому, вищевикладене свідчить про відсутність правових підстав й для задоволення клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу у зв"язку із розглядом справи у розмірі 60 000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову ДП "УГК "Nemiroff" до ТОВ "Фудмаркет" про стягнення 63 523,59 грн відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до ч.ч.1. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства; ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 196, 210, 232, 236, 238, 240, 241, 242, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, код 30805594) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (вул. Предславинська, буд. 34-Б, м. Київ, 03150, код 36387233) про стягнення 63 523,59 грн відмовити.

2. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" 60 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (, 22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) в доход Державного бюджету України 2 102,00 грн - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повне рішення складено 15 червня 2020 р.

8. Копію рішення суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" (вул. Предславинська, буд. 34-Б, м. Київ, 03150)

4 - арбітражний керуючий (ліквідатор) Гладій О.В. (м. Дніпро, а/с 189, 49000)