ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХвала

про залишення позовної заяви без руху

"18" червня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/374/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф., перевіривши дотримання вимог ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України у справі

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ-ДОБРОБУТ», м. Ужгород до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕРА-146», м. Ужгород, до Ужгородської міської ради в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Ужгородської міської ради, м. Ужгород та до Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації Ужгородської районної державної адміністрації, м. Ужгород про визнання недійсним рішення установчих зборів та скасування державної реєстрації -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення установчих зборів ОСББ " ЕРА-146" (ідентифікаційний код 41232687), оформлене протоколом №1 Установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м.Ужгород, вул. Собранецька, 146 від 08.05.2016 року; скасування державної реєстрації (дата запису 23.03.2017 року; номер запису 1 010307 в СДР) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " ЕРА-146" (ідентифікаційний код 41232687).

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України, яка встановлює вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема, (п. 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «НАШ-ДОБРОБУТ» хоча і заявлена до двох відповідачів - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЕРА-146», м. Ужгород, до Ужгородської міської ради в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Ужгородської міської ради, м. Ужгород та до Ужгородської районної державної адміністрації в особі сектору державної реєстрації Ужгородської районної державної адміністрації, м. Ужгород, проте не містить змісту позовних вимог щодо кожного з них, а натоміть, заявляє до трьох відповідачів дві вимоги, не зазначаючи, які вимоги стосується кожного з відповідачів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 162 ГПК України - заявлений до кількох відповідачів позов не містить змісту позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 426 від 09.06.2020 на суму 2102,00 грн, яка фактично містить лише відтиск печатки та підпис директора платника, тоді як у вказаному платіжному дорученні відсутні відбиток печатки (штампу) та підпис працівника банку (філії, відділення), дата здійснення касової операції, інші реквізити, які б свідчили про здійснення відповідної касової операції. Відтак, вказана копія платіжного доручення не може бути належним доказом сплати судового збору.

Приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за позовну заяву майнового характеру - ставка складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень, встановлених ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум з 01.01.2020 для працездатних осіб становить - 2.102,00 грн.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру за подання яких має бути сплачений судовий збір у розмірі 4.204,00 грн.

Натомість, позивач, в якості доказу сплати судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, додав до позову платіжне доручення від 09.06.2020 № 426, відповідно до якого сплатив 2.102,00 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру.

За наведених обставин, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України щодо сплати судового збору у встановленому порядку.

Вимоги до документів, які додаються до позовної заяви встановлюються ст. 164 ГПК України, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01.09.2003) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з цим, як убачається з додатків до вказаного позову, в якості "доказів" заявником до позову додано ксерокопії документів, які у встановленому законом порядку не звсвідчені.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- докази сплати судового збору у розмірі та порядку, визначеному законом;

- належним чином засвідчені копії доказів, приєднаних до позовної заяви.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала підписана 18.06.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ремецькі О.Ф.