ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09 червня 2020 року м. Херсон Справа № 923/223/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до: Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго", м. Херсон

про стягнення 2061864,03 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 06.09.2017 № 1055/1718-БО-33

представники сторін не прибули

встановив:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Міського комунального підприємства "Херсонтеплоенерго" (відповідач) про стягнення 2061864,03 грн заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 06.09.2017 № 1055/1718-БО-33, з яких - 1236982,20 грн пені, 289651,70 грн 3% річних та 535230,13грн інфляційних втрат.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2020, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 06.03.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.04.2020.

Ухвалою від 07.04.2020 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою від 19.05.2020 закрито підготовче провадження і призначено справу до розгляду по суті на 09.06.2020.

Позивач та відповідач в засідання суду 09.06.2020 не прибули, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення їм ухвали від 19.05.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7) ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно з ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Відповідач подав 27.03.2020 до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що постановою КМУ від 18.06.2014 № 217 затверджено "Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов"язки".

З огляду на викладене, відповідач вважає, що оскільки оплата поставленого позивачем природного газу на підставі укладеного між сторонами договору здійснювалась в порядку та на умовах, визначених постановою КМУ від 18.06.2014 № 217, то відповідач був позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за договором, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами. Відповідач посилається на аналогічні висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18, від 03.04.2019 № 906/278/18, від 09.09.2019 № 908/885/18, від 23.10.2019 № 922/3013/18, від 17.12.2019 № 922/932/19.

Крім того, відповідачем додано до відзиву клопотання про зменшення розміру пені на 90% на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Позивач 06.04.2020 надав суду відповідь на відзив, в якому наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у разі, якщо на поточний рахунок із спеціальним режимом використання покупця надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу, покупець зобов`язується здійснити дії щодо оплати заборгованості зі свого поточного рахунку. Позивач посилається на правові позиції щодо впливу порядку розрахунку на відносини між сторонами, викладені в постановах Верховного Суду від 21.11.2019 № 902/517/18, від 21.02.2018 № 910/16072/16, від 17.04.2018 № 918/1395/15.

Як встановлено судом, ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2020 справу № 904/1210/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн пені, 3% річних та втрат від інфляції передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

В даній ухвалі суд зазначив наступне: "Верховним Судом у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством розглядалась справа № 903/796/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Волиньгаз Збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами. У пункті 8.1 постанови від 06.03.2020 у цій справі, залишаючи без змін оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові, Суд виходив з того, що аналіз окремих положень Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, вказує на те, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за Договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Волиньгаз Збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за Договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.3 Договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3 % річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 6.8 постанови від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 Верховний Суд, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у задоволенні вимог АТ "Укртарнсгаз" до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг позивача за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, дійшов подібного правового висновку щодо застосування норм Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, а саме, що відповідач міг сплачувати кошти за транспортування газу відповідно до умов договору виключно з рахунку із спеціальним режимом використання, а тому правомірним є висновок суду апеляційної інстанції, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.2. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 51 постанови Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 909/256/18, якою залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Івано-Франківськгаз Збут" про стягнення пені, 3 % річних, та інфляційних втрат за неналежне виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу, доводи касаційної скарги НАК "Нафтогаз України" відхилено, зокрема, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 та від 06.03.2020 у справі № 903/796/18.

Розглядаючи справу № 904/1210/18, Суд вважає за необхідне відступити від зазначених висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 909/256/18, від 06.03.2020 у справі №903/796/18 та від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18."

Суд враховує, що позовні вимоги в даній справі є подібними до правовідносин у справі № 904/1210/18, яку ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2020 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Ухвалою від 05.06.2020 Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 904/1210/18 до 26 червня 2020 року об 11:00.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне, для забезпечення єдності судової практики, як реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення, зупинити провадження у справі № 923/223/20 до винесення рішення Верховним Судом у справі № 904/1210/18.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, 229, 234, 235, 240 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Зупинити провадження у справі № 923/223/20 до винесення рішення Верховним Судом у справі № 904/1210/18.

2. Зобов`язати учасників справи надати суду результати розгляду справи №904/1210/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена . Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання (підписання) повного тексту ухвали 12.06.2020.

Суддя В.В.Литвинова