Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/508/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., розглянувши позовні матеріали

за позовом: Мощаницької сільської рада Острозького району Рівненської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АГРОІМПОРТ ЛТД"

про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 561 813 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Мощаницька Сільська рада Острозького району звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 561 813 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем заявлена позовна вимога, майнового характеру, щодо стягнення суми боргу, отже позивач повинен долучити до позовної заяви докази сплати судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, що становить в даному випадку 8 427 грн. 20 коп.

З позовних матеріалів суд вбачає, що позивачем не подано до суду доказів сплати судового збору.

Разом з тим, у позовній заяві, Мощаницька сільська рада Острозького району покликається на ту обставину, що судовий збір за подання даної позовної заяви не передбачено бюджетом сільської ради, а тому просить суд відстрочити сплату судового збору.

Суд, розглянувши вказане клопотання, прийшов до висновку, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі.

У пункті 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог ГПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін, рівності всіх учасників процесу перед законом і судом, що є гарантією всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Порушення конституційних принципів правосуддя є неприпустимим, зокрема, й у питанні сплати судового збору.

Також суд враховує, що положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір такого збору. Проте, зі змісту обґрунтувань заяви щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається, що в подальшому позивач матиме можливість оплатити цей збір до винесення судом рішення по справі.

При цьому суд зазначає, що не передбачення коштів в бюджеті на сплату судового збору не є виключною обставиною, заявником не надано доказів того, що такі кошти були заплановані, але в силу об`єктивних причин не були виділені, або ж доказів що такі кошти з`являться у сільської ради до кінця розгляду спору.

Отже, будь яких доказів, які б надавали можливість для відстрочення сплати судового збору, заявником суду не наведено.

Отже, за висновком суду заявник не навів виключних обставин, що є підставою для відстрочення судового збору, та не надав доказів, що такі обставини настали, тому заява про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Водночас, суд зазначає, що сума судового збору у розмірі 8 427 грн. 20 коп. є адекватною та співмірною із заявленою позовною вимогою майнового характеру, а тому сплата судового збору у вказаній сумі не може розцінюватись як обмеження права на доступ до правосуддя, що узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини (рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72), у яких Європейський суд з прав людини визнає фінансування функціонування органів судової влади в якості "законної мети" та в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

Також у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі "Наталія ОСОБА_1 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку суд вважає, що сплата судового збору не є обмеженням права на доступ до суду, а є легітимним (передбаченим законом) обов`язком заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір у розумному співвідношенні розміру судового збору у залежності від майнових чи немайнових вимог. Невиконання заявником такого обов`язку наділяє суд правом не приймати позов до розгляду та залишати позовну заяву без руху.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позову, на підтвердження надсилання відповідачам копій позовної заяви та доданих до неї документів позивачем не подано жодних доказів.

Зазначене також стверджується актом про втрату документів або перепідшивання справи, відсутність вкладень або порушень цілісності від 03 червня 2020 року, згідно якого у конверті який надіслала Мощаницька сільська рада Острозького району не виявилося вказаних документів у додатку документів: доказів направлення копії позову з додатками сторонам.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених цим Кодексом, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовна заява Мощаницької сільської ради Острозького району підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Мощаницької сільської ради Острозького району залишити без руху.

2. Встановити Мощаницькій сільської ради Острозького району спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання належних доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу;

- доказів сплати судового збору в розмірі 8 427 грн. 20 коп.

3. Встановити Мощаницькій сільської ради Острозького району строк для усунення недоліків позовної заяви: 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.Г. Торчинюк

Віддруковано 2 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим ( АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_2