ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"17" червня 2020 р. Справа № 906/983/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Петухов М.Г.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 16.03.20р. у справі №906/983/18 (суддя Вельмакіна Т.М., м.Житомир, повний текст складено 26.03.2020)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз"

про стягнення 541929,59 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" 541929,59грн, з яких: 57347,66грн 3% річних, 384146,45грн пені, 100435,48грн інфляційних.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 04.03.2019 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України": 384146,45грн пені; 57347,66грн 3% річних; 100435,48грн інфляційних нарахувань; 8128,94грн судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" на рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2019 у справі №906/983/18 залишено без задоволення, рішення господарського суду Житомирської області залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" задоволено частково. Рішення Господарського суду Житомирської області від 04.03.2019 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 у справі №906/983/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Житомирської області.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.03.20р. у справі №906/983/18 у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" про стягнення 541929,59грн, з яких: 57347,66грн 3% річних, 384146,45грн пені, 100435,48грн інфляційних, відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що підписавши договір №16-135/Н від 30.12.2015 (в тому числі п.6.2, який передбачає рахунок з спеціальним режимом використання) НАК "Нафтогаз України", тим самим дав згоду на розподіл коштів при розрахунках за поставлений газ згідно Алгоритму, передбаченого постановою НКРЕКП №2516 від 30.09.2015 року. Тобто, позивач погодився з порядком списання коштів уповноваженим банком, а відтак і з періодами, коли ці кошти будуть перераховані йому. Тому, всі прострочення, які відображені позивачем у розрахунку судом оцінюються не як прострочення, а як оплата в порядку Алгоритму.

Отже, судом першої інстанції встановлено, що у правовідносинах, які склалися між сторонами, державою визначено спеціальний режим проведення розрахунків, який фактично усуває відповідача від процесу розподілу коштів на свій розсуд.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 16.03.2020 у справі №906/983/18 та прийняти нове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поліссягаз» на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" три відсотки річних - 57 347,66 грн, пеню у розмірі 384 146,45 грн та інфляційні втрати у сумі 100 435,48 грн.

АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не погоджується з рішенням суду першої інстанції і вважає його не обґрунтованими, прийнятим з неповним дослідженням матеріалів справи та наданням оцінки доказам, що додані на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, поясненнях, неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст. ст.526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 654 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216-217, 231, 232, 264-265 Господарського кодексу України та норм процесуального права статті 86, 238, 236 ГПК України. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції не з`ясував, в який термін покупець мав оплатити придбаний ним природний газ; коли фактично покупець здійснив оплату та за рахунок яких саме коштів; не дослідив обставини, які підтверджують порушення відповідачем зобов`язання в частині сплати вартості придбаного газу власними грошовими коштами у співвідношенні з конкретними періодами, актами приймання- передачі та з урахуванням сплаченого відповідно до протокольних рішень, що свідчить про невиконання вимог постанови від 23.10.2019 у справі №906/983/18.

Скаржник зазначає, що не виявляв згоди на зміну порядку та строків проведення розрахунків за природний газ за договором. Не було укладено додаткових угод, які б змінювали порядок та строки розрахунків, як того вимагає пункт 10 Договору.

Крім того, скаржник наполягає на тому, що спільні протокольні рішення є ніщо інше, як спосіб оплати вартості використаного природного газу, а не як додаткова угода до договору купівлі-продажу природного газу.

Проте, суд першої інстанції грубо порушуючи ст. 629 Цивільного кодексу України прийшов до висновку, що договір не є обов`язковим для виконання сторонами (в частині грошових розрахунків між ними) оскільки НАК «Нафтогаз України» виразив згоду на часткове отримання відповідачем субвенцій з державного бюджету України за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. №20.

Скаржник також вважає, що порушення державою обов`язку перед надавачами послуг (відповідачем) щодо розрахунків по пільгам та субсидіям населенню, не звільняє відповідача від відповідальності за прострочення договірних зобов`язань у вигляді пені, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, звертає увагу суду на ту обставину, що між позивачем, відповідачем та третіми особами не укладалися будь-які договори щодо здійснення розрахунків у порядку визначеному постановою №256, як то здійснювалося при реалізації положень постанови КМУ від 11.01.2005 №20. Тому ототожнення судом постанови КМУ №20 та постанови №256 є помилковим. Твердження про те, що погашення заборгованості у порядку визначеному постановою КМУ від 04.03.2002 №256 змінює порядок та строки розрахунків за договором є не обґрунтованим, безпідставним та таким, що протирічить положенням самої постанови.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.04.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Житомирської області від 16.03.20р. у справі №906/983/18 та розгляд апеляційної скарги призначено на 20 травня 2020 року.

На адресу суду 14.05.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" надійшов відзив в якому просить суд відмовити Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» в задоволені апеляційної скарги в повному обсязі. Поряд з цим, до вказаного відзиву відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 23.04.2020 року додано виписки з рахунку та копії платіжних доручень.

На адресу суду 18.05.2020 року від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» надійшло клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи №906/983/18 призначений на 20.05.2020 у зв`язку із карантинними заходами та призначити іншу дату судового засідання.

В судовому засідання 20.05.2020 року адвокат відповідача щодо задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечив, оскільки судом апеляційної інстанції роз`яснено сторонам можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України в приміщення суду так і поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, проте позивач наданим правом не скористався.

Заслухавши адвоката відповідача, колегією суддів повідомлено представника відповідача про те, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/1210/18 за за позовом НАК "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн., передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Враховуючи викладене, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 року вікладено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на 17 червня 2020 року.

На адресу суду 17.06.2020 засобами електронного зв`язку від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання про здійснення розгляду справи №906/983/18 за відсутності представника НАК "Нафтогаз України".

В судове засідання 17.06.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" своїх представників не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомило.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про зупинення провадження у даній справі, враховуючи наступне.

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду 12.05.2020 постановлено ухвалу у справі №904/1210/18 за позовом НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про стягнення 124155033,81грн, якою справу передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Мотивуючи своє рішення про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, суд касаційної інстанції вказав, що вважає за необхідне відступити від правових висновків щодо застосування норм постанову Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ", постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2516 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки".

При цьому Верховний Суд зазначив, що Верховним Судом у складі колегії суддів судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством розглядалась справа №903/796/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Волиньгаз Збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами. У пункті 8.1 постанови від 06.03.2020 у цій справі, залишаючи без змін оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції про відмову у позові, суд виходив з того, що аналіз окремих положень Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, вказує на те, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за Договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Волиньгаз Збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за Договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.3 Договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3 % річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 6.8 постанови від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 Верховний Суд, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою відмовлено у задоволенні вимог АТ "Укртарнсгаз" до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість по оплаті послуг позивача за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, дійшов подібного правового висновку щодо застосування норм Закону, Постанови № 792 та Алгоритму, а саме, що відповідач міг сплачувати кошти за транспортування газу відповідно до умов договору виключно з рахунку із спеціальним режимом використання, а тому правомірним є висновок суду апеляційної інстанції, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків, що по суті усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає в автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, тобто змінює остаточний строк здійснення розрахунків за договором. Отже, несвоєчасна та неповна оплата послуг за договором безпосередньо залежить від рівня оплати природного газу споживачами - фізичними особами, а ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" з об`єктивних причин позбавлено можливості впливати на своєчасність розрахунків за договором. Наведене виключає застосування до нього відповідальності, передбаченої пунктом 7.2. договору, у вигляді стягнення пені за допущену прострочку оплати послуг та виникнення зобов`язання, передбаченого частиною другою статті 625 ЦК України, з оплати боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції.

Також у пункті 51 постанови Верховного Суду від 15.04.2020 у справі №909/256/18, якою залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Івано-Франківськгаз Збут" про стягнення пені, 3 % річних, та інфляційних втрат за неналежне виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу, доводи касаційної скарги НАК "Нафтогаз України" відхилено, зокрема, з посиланням на правові позиції Верховного Суду, які викладені у постановах від 21.10.2019 у справі № 904/4912/18 та від 06.03.2020 у справі № 903/796/18.

Ухвалою Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 25.05.2020 у справі №904/1210/18 прийнято касаційну скаргу АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 у справі № 904/1210/18 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

В судовому засіданні Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду 05.06.2020 оголошено перерву до 26.06.2020.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, враховуючи те, що правовідносини у справі №906/983/18 та справі №904/1210/18 є подібними, а також беручи до уваги те, що ухвалою Верховного Суду від 12.05.2020 справу №904/1210/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у зв`язку із необхідністю відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду, тому наявні підстави для зупинення провадження у даній справі.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що провадження у справі №906/983/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" про стягнення 541929,59 грн. підлягає зупиненню до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/1210/18 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн. та оприлюднення повного тексту постанови.

Керуючись статтями 228, 229, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі №906/983/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" про стягнення 541929,59 грн. до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/1210/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення 124 155 033,81 грн. та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.