ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.02.2020 Справа №905/2153/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області

про стягнення 75851,20грн збитків від нестачі вантажу.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, про стягнення 75851,20грн збитків від нестачі вантажу.

В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань зі збереження вантажу, прийнятого до перевезення за залізничною накладною №49736945 від 12.05.2019, про що складені комерційні акти №484809/168, №484809/169, №484809/170, №484809/171.

Після відкриття провадження у справі позивач надав суду:

1) відповідь №09-2/84 від 27.12.2019 на відзив (з додатками, вх.№22/20 від 02.01.2020, а.с.87-93), в якій зазначив, що надав до позову копії документів, якими підтвердив повну сплату рахунку за вантаж; вважає, що нестача вантажу виникла саме під час перевезення;

2) з клопотанням №09-2/84 від 27.01.2020 - документи на підтвердження надання правової допомоги (вх.№1799/20 від 27.01.2020, а.с.94-107).

Після відкриття провадження у справі відповідач надав суду відзив №1022/1591 від 19.12.2019 на позов (з додатками, вх.№26381/19 від 23.12.2019, а.с.81-85), в якому проти задоволення позову заперечив, оскільки вважає, що позивач не надав належних і допустимих доказів отримання збитків - документів на підтвердження оплати втраченого вантажу з податковою накладною; вважає наявність збитків недоведеною.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу (далі - ЦК) України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

12.05.2019 за залізничною накладною №49736945 (а.с.16-17) Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відвантажило в адресу Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (вантажоотримувач) у вагонах №63480669, №63480610, №61908026, №55084313 кокс доменний у вологому стані. При оформленні вказаної накладної відправником зазначено масу вантажу: у вагоні №63480669 - нетто 46420кг; №63480610 - нетто 48830кг; №61908026 - нетто 47800кг; №55084313 - нетто 51100кг. Відповідно до граф 7 та 20 залізничної накладної вантаж завантажений насипом, маркований вапном повздовжньою смугою завширшки 400-600мм по центру уздовж вагону.

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Сартана Донецької залізниці на підставі ст.24 Статуту виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою, зазначеною вантажовідправником у накладній. Так, з посиланням на акти загальної форми станції Волноваха №11044 від 13.05.2019 та станції Сартана №209/ПП від 14.05.2019 здійснене комісійне переважування вагону №63480669; з посиланням на акти загальної форми станції Волноваха №11045 від 13.05.2019 та станції Сартана №209/ПП від 14.05.2019 здійснене комісійне переважування вагону №63480610; з посиланням на акти загальної форми станції Волноваха №11046 від 13.05.2019 та станції Сартана №209/ПП від 14.05.2019 здійснене комісійне переважування вагону №61908026; з посиланням на акти загальної форми станції Волноваха №11047 від 13.05.2019 та станції Сартана №209/ПП від 14.05.2019 здійснене комісійне переважування вагону №55084313.

15.05.2019 складені комерційні акти №484809/168, №484809/169, №484809/170, №484809/171 (далі - комерційні акти), відповідно до яких за наслідками комісійного переважування вагону №63480669 виявилось: брутто - 67300кг, тара - 23530кг, що менше накладної на 2650кг; вагону №63480610: брутто - 68700кг, тара - 23520кг, нетто - 45180кг, що менше накладної на 3650кг; вагону №61908026: брутто - 67800кг, тара - 22600кг, нетто - 45200кг, що менше накладної на 2600кг; вагону №55084313: брутто - 69600кг, тара - 21850кг, нетто - 47750кг, що менше накладної на 3350кг (а.с.18-21).

У комерційних актах зафіксовано:

- в акті №484809/168 - що вагон №63480669 прибув з поглибленнями над 1-3 та 5-7 люками довжиною 4500мм, глибиною 400мм, шириною 1000мм, маркування порушене;

- в акті №484809/169 - що вагон №63480610 прибув з поглибленням над 1-7 люками довжиною 10500мм, глибиною 500мм, шириною 1200мм, маркування порушене;

- в акті №484809/170 - що вагон №61908026 прибув з поглибленням над 5-7 люками довжиною 4500мм, глибиною 500мм, шириною 800мм, маркування порушене;

- в акті №484809/171 - що вагон №55084313 прибув з поглибленням над 1-7 люками довжиною 10500мм, глибиною 500мм, шириною 1200мм, маркування порушене.

В усіх комерційних актах зазначено про те, що вагони бездвірні, технічно справні, люки зачинені, течі вантажу немає; з моменту прибуття і до комерційного переважування вагони перебували під охороною служби безпеки комбінату «Азовсталь» і комерційних агентів ст.Сартана Донецької залізниці з повідомленням у ВОХР ст.Маріуполь і поліції.

Згідно з п.10 Правил складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що всі комерційні акти підписані належними особами відповідно до вимог п.10 Правил складання актів.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях. Стаття 110 Статуту також передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Частини 1 та 2 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлюють, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом; за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічні приписи містяться у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 ЦК України.

За ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу, засвідчуються актами; порядок і терміни складання актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Суд приймає до уваги встановлені комерційними актами сліди доступу до вантажу у відкритих напіввагонах - наявність суттєвих поглиблень, порушення маркування. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу виникла не з вини залізниці.

Частиною 1 ст.115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

В матеріалах справи наявні акт приймання-передачі №92573073 від 12.05.2019 (а.с.22-24) та виставлений Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» (постачальником, вантажовідправником) рахунок-фактура №92573073 від 12.05.2019 на оплату коксу доменного (а.с.25-27). Вартість відправленого за залізничною накладною №49736945 вантажу відповідно до вказаних документів складає 9065,52грн з ПДВ за тонну.

Згідно з довідкою ПрАТ «МК «Азовсталь» №02-4452 від 06.11.2019 та банківською випискою за 31.10.2019 позивач платіжним дорученням № від 31.10.2019 на суму 25000000,00грн з ПДВ оплатив кокс доменний за Договором №107/16Сб від 01.02.2016 на рахунок ПрАТ «АКХЗ» (а.с.28, 29). Дослідивши наведені документи, суд визнає їх належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження оплати позивачем втраченого вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №49736945 зазначено: «насипом кокс доменний (вологий)» (а.с.16).

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів, зданих до перевезення у вологому стані, становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах; норми недостачі для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, розраховуються від маси нетто.

Вартість недостачі в розмірі 75851,20грн розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу, що дорівнює 2% маси нетто, зазначеної в перевізному документі.

Перевіривши розрахунок позовних вимог (а.с.8), суд встановив, що він є арифметично вірним.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі; стягненню на користь позивача підлягає вартість нестачі вантажу, яка складає: у вагоні №63480669 - 15607,20грн, у вагоні №63480610 - 24235,76грн, у вагоні №61908026 - 14903,71грн, у вагоні №55084313 - 21104,53грн, а разом 75851,20грн.

Викладене у відзиві №1022/1591 від 19.12.2019 (а.с.81) твердження відповідача про недоведеність наявності збитків спростовується матеріалами справи (а.с.28, 29).

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК України).

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом О.О. Костіковою (а.с.11). До позову додані довіреності №09-18/6942 від 27.12.2018 (термін дії до 31.12.2019 включно) та №09-18/7940 від 27.12.2019 (термін дії до 31.12.2020 включно), видані на ім`я Костікової О.О. (а.с.47, 105) та копія виданого Костіковій О.О. свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3495 від 14.07.2010 (а.с.48). В позові викладений попередній розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4166,91?грн (а.с.10).

За змістом п.1.1. укладеного Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Клієнт) та адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (Адвокатське об`єднання) договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі - Договір, а.с.96-98) Клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених Договором. Зміст, умови та строки виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджуються сторонами шляхом укладення додаткових угод до Договору (п.1.2.). Відповідно до п.5.1. та п.10.1. Договору в редакції Додаткової угоди №34 від 01.10.2019 загальна вартість послуг по Договору не перевищує 400000,00грн. Вартість послуг за виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань складає 5000,00грн без ПДВ на місяць. Сторони мають право шляхом укладення додаткових угод до Договору узгодити виконання Адвокатським об`єднанням додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в такій додатковій угоді. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020.

Додатковою угодою №52 від 08.11.2019 до Договору Клієнт та Адвокатське об`єднання визначили розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) за надання правової допомоги у справі №905/2153/19 (а.с.100-101). Визначений п.2 Додаткової угоди №52 від 08.11.2019 розрахунок вартості юридичних послуг в суді першої інстанції на суму 3263,76грн складається з вартості: усної консультації клієнта, узгодження правової позиції - 301,05грн, збору доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) - 301,05грн, перевірки та підготовки документів - 301,05грн, складання процесуальних документів (клопотання, заяви, скарги) - 301,05грн, складання та подання заперечень, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, письмових пояснень - 301,05грн, участі у судових засіданнях суду першої інстанції - 1000,00грн, гонорару за складність справи - 758,51грн.

20.01.2020 Клієнт та Адвокатське об`єднання підписали Акт №1 приймання-передачі послуг за Додатковою угодою №52 від 08.11.2019 до Договору (далі - Акт №1, а.с.102), згідно з п.1. якого Адвокатське об`єднання надало, а Клієнт прийняв юридичні послуги (правову допомогу) відповідно до Додаткової угоди №52 від 08.11.2019 до Договору та згідно з розрахунком розміру винагороди Адвоката за надання правової допомоги, який додається. Відповідно до п.2. Акта №1 вартість послуг Адвокатського об`єднання складає 3467,96грн.

В п.п.2 та 4 розрахунку розміру винагороди від 20.01.2020 до Акта №1 (а.с.103) визначений обсяг наданої правової допомоги та вартість наданих послуг: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції - 301,05грн; збір доказів (підготовка письмових документів, листи, запити) - 602,10грн; перевірка та підготовка документів - 602,10грн; складання позовної заяви - 602,10грн; складання та подання відповіді на відзив - 602,10грн; гонорар за складність справи - 758,51грн (загальна вартість - 3467,96грн).

20.01.2020 Адвокатське об`єднання виставило позивачу рахунок №13 на оплату правової допомоги (юридичних послуг) на суму 3467,96грн (а.с.104).

Після подання позову представник позивача не надавав суду будь-яких додаткових доказів, окрім доказів на підтвердження факту надання правничої допомоги - отже, збільшення розміру «витрат на збір доказів (підготовка письмових документів, листи, запити)» на 301,05грн, тобто вдвічі, є безпідставною, не відповідає умовам Додаткової угоди №52 від 08.11.2019 та в цій частині не підлягає покладенню на відповідача через відсутність підтвердження обсягу виконаних робіт.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Дослідивши докази, надані позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши обсяг пданих позиачем документів, а також те, що справа №905/2153/19 є малозначною і її розгляд здійснювався без виклику сторін, суд визнає необґрунтованим заявлення позивачем у складі витрат на професійну правничу допомогу гонорару за складність справи у розмірі 758,51грн.

Таким чином, належні до відшкодування відповідачем витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 2408,4?0грн.

Судовий збір в сумі 1921,00грн покладається на відповідача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 14, 74, 76-78, 86, 126, 129, 210, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, про стягнення 75851,20грн збитків від нестачі вантажу - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) 75851,20грн збитків від нестачі вантажу, 1921,00грн судового збору, 2408,4?0грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений 10.02.2020.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 4 примірники:

1 - до справи, 3 - сторонам у справі