УХВАЛА

07 травня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/177/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк",

кредитор - Приватне мале підприємство "Лоцмен",

кредитор - Приватне підприємство "Юридична фірма "Р.О.В",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "DABLE",

кредитор - Акціонерне товариство "ROMANESTI",

кредитор - Головне управління ДФС в Одеській області,

кредитор - Одеське управління Офісу великих платників податків ДФС України,

розпорядник майна - арбітражний керуючий Ковальчук Микола Миколайович

розглянув клопотання Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС

про відстрочення сплати судового збору та продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС у справі №916/177/17

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

від 21.01.2020

у складі колегії суддів: Богатир К.В. (головуючий), Бєляновський В.В., Мишкіна М.А.

за заявою Одеського управління Офісу великих платників податків ДФС України

про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Одеської області від 25.05.2017 про затвердження реєстру вимог кредиторів

у справі № 916/177/17

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс"

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 поштовим відправленням Одеське управління Офісу великих платників податків ДПС звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою №1188/9/28-10-53-18-12 від 20.02.2020 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/177/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 17.03.2020 касаційну скаргу Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17 залишено без руху у зв`язку з тим, що скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, та не зазначено як підстави (підстав) для касаційного оскарження судового рішення посилання на постанову (-и) Верховного Суду, в якій (-их) викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та (або) не зазначено обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; надано скаржнику строк на усунення недоліків до 13.04.2020.

10.04.2020 Одеське управління Офісу великих платників податків ДПС звернулося до Верховного Суду з клопотанням про відстрочення йому сплати судового збору за подання касаційної скарги, а у разі відмови у відстроченні такої сплати - продовжити органу ДПС строк для усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, звільнення (відстрочення) від сплати судового збору є дискреційним правом суду, однак, такі повноваження суду не є необмеженими; відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Звертаючись із клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, орган ДПС аргументував, що постійні арешти рахунків податкового органу, призначених для сплати судового збору, ускладнюють своєчасну сплату судового збору органом ДПС; крім того, судовий збір за подані територіальним органом Офісу ВПП ДПС касаційні скарги сплачує управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності Офісу ВПП ДПС, що знаходиться у місті Києві; у відповідь на службову записку Одеського управління Офісу ВПП ДПС за №10215/28-10-53-18-06 від 28.02.2020 територіальне управління Офісу ВПП ДПС не одержало від Офісу ВПП ДПС платіжного доручення про сплату судового збору за подання Одеським управлінням Офісу ВПП ДПС касаційної скарги у справі №916/177/17.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання органу ДПС про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення вимог статей 74, 76, 79 ГПК України Одеським управлінням Офісу великих платників податків ДПС не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом визначеного статтею 306 ГПК України строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі до прийняття судом касаційної інстанції рішення за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

Верховний Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням державного органу, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.

Законом України №540-IX від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 02.04.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Частиною 2 статті 119 ГПК України передбачено можливість продовження судом встановленого судом процесуального строку за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, про що суд постановляє ухвалу.

Відтак, за змістом зазначеної у частині 2 статті 119 ГПК України норми вбачається, що за заявою учасника справи може бути продовжений строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою про продовження такого процесуального строку. Тобто процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. Зазначене узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.12.2018 у справі №904/5995/16 (пункти 20-23).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" щодо строків обмежувальних заходів на території України, а саме продовжено строк карантину до 11.05.2020.

04.05.2020 на позачерговому засіданні Кабінету Міністрів України прийнято рішення про продовження на усій території України карантину до 22.05.2020 (https://www.youtube.com/watch?v=LU0QEibHHmw).

Відповідно до статті 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Отже, право на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, не може обмежуватись за умови оголошення карантину Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 14 ГПК України визначено принцип диспозитивності, що полягає в обов`язку суду здійснювати розгляд справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Отже, вирішуючи питання про можливість продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, який не сплив на дату звернення заявника із клопотанням про продовження такого процесуального строку, Верховний Суд, керуючись принципом диспозитивності, повинен оцінити доводи заявника та з`ясувати, чи доведено ним існування об`єктивних обставин, які перешкоджають йому вчинити відповідну процесуальну дію у встановлений касаційним судом строк.

З огляду на установлення Кабінетом Міністрів України на усій території України в період з 12.03.2020 по 22.05.2020 карантину з метою протидії поширенню коронавірусної інфекції COVID-19, взявши до уваги доводи Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС про неможливість своєчасного усунення недоліків поданої ним касаційної скарги внаслідок ненадіслання на його адресу Офісом великих платників податків ДПС платіжного доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги у справі №916/177/17 та з урахуванням приписів пункту 4 Розділу X Прикінцеві положення, яким ГПК України доповнено Законом України №540-IX від 30.03.2020, щодо визначення тривалості процесуального строку, який встановлює суд в умовах дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС та продовження йому процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги на постанову апеляційного суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17 до 05.06.2020.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 4, 14, 42, 46, 119, 174, 232, 234, пунктом 4 Розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Одеському управлінню Офісу великих платників податків ДПС у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17.

2. Клопотання Одеського управління Офісу великих платників податків ДПС про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17 задовольнити.

3. Продовжити Одеському управлінню Офісу великих платників податків ДПС строк на усунення недоліків касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі №916/177/17 до 05 червня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук