ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. Справа №921/93/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

О.П. Дубник,

секретар судового засідання Кіра М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) (надалі ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна)) б/н від 20.02.2020 року (вх. №01-05/742/20 від 21.02.2020 року)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року (суддя М.С. Стадник; повний текст ухвали складено 10.02.2020 року)

за заявою ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна) б/н від 05.02.2020 року про забезпечення позову до подачі позовної заяви

у справі № 921/93/20

за позовом: ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРО КОМПЛЕКС (надалі ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС),

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

06.02.2020 року ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна) звернулось до господарського суду Тернопільської області із заявою б/н від 05.02.2020 року (вх. № 107 від 06.02.2020 року) про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить застосувати до ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на наступний об`єкт нерухомого майна: будівля, елеватор, з реєстраційним номером 782761250, що належить на праві власності ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС та знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0757.

Заява мотивована тим, що між ТзОВ "Енгельхарт СТП (Україна)" та ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" укладено договір про надання послуг по прийманню, сушці, очистці, зберіганню та відпуску с/г продукції №0312 від 03.12.2018 року, відповідно до якого заявник передав на зберігання 2000 тон кукурудзи на зернові склади (зерносховища) ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" за адресою: 48130, Тернопільська обл., Теребовлянський р-н, смт. Дружба, вул. Л. Українки, 7Ф. На вимогу заявника за №15-04/19 від 15.04.2019 року, ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" не повернуло товар та не сплатило штраф у розмірі 2729428,40 грн. Також, ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" не допускає на територію складу для проведення огляду товару на зберіганні представників заявника та не відвантажує товар більше ніж 6 місяців. Крім того в пп.2.1 п.2 заяви про забезпечення позову заявник вказує, що позивач та, серед інших, відповідач уклали договір поруки від 26.09.2019 року, відповідно до якого останній поручився за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскинія" (покупець) договору поставки №US0120 від 10.09.2019 року, укладеного між позивачем та покупцем. Стверджує, що покупець не виконав свої зобов`язання за договором поставки, не оплативши загальної ціни товару 7326650,00 грн. не пізніше 30 листопада 2019 року, у зв`язку з чим позивач надіслав відповідачу вимогу №2 від 16.12.2019 року сплатити 12663562,88 грн. за неналежне виконання договору поставки покупцем та за неналежне виконання відповідачем договору зберігання. Однак зазначена вимога залишилась без задоволення. Вказує, що предметом позову, який буде пред`явлений, є вимога про зобов`язання ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" сплатити грошові кошти, приблизно 14000000,00 грн. у зв`язку з порушенням умов договору зберігання та невиконання договору поруки. Також заявник зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зернові склади ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" знаходяться в обтяженні (іпотеці) на користь ПАТ "Комерційний інвестиційний банк", як забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами в розмірі 448000 доларів США та 9500000,00 грн., строки виконання яких 17.12.2018 року та 30.05.2019 року. Вказані обставини, на думку заявника, викликають необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС", оскільки існує реальна ймовірність того, що виконання судового рішення у разі задоволення позову може бути утруднено або стане неможливим внаслідок звернення стягнення на майно третіми особами.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року у справі №921/93/20 (суддя М.С. Стадник) відмовлено ТзОВ «Енгельхарт СТП(Україна)» у задоволенні заяви б/н від 05.02.2020 року про забезпечення позову.

Ухвала суду мотивована тим, що заявник не обґрунтував, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, не додав доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову та не навів переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, вважає її незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що суд першої інстанції не врахував та належно не оцінив, що загальна сума вимог ТзОВ «Енгельхарт СТП(Україна)» до ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" складає приблизно 14000000,00 грн. При цьому, вартість нерухомого майна щодо якого Товариство просить накласти арешт становить 15-20 млн. грн., що підтверджує адекватність обраного виду забезпечення позову. Стверджує, що його припущення про можливість зникнення елеватора до моменту пред`явлення позову або виконання рішення суду у даній справі, є достатньо обгрунтованими. Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року у справі №921/93/20 та задоволити заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступний об`єкт нерухомого майна: будівля, елеватор, з реєстраційним номером 782761250, що належить на праві власності ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС та знаходиться за адресою: 48130, Тернопільска обл., Теребовлянський р-н, смт. Дружба, вул. Л.Українки, 7Ф на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0757.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами скаржника, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою. Зокрема зазначає, що заява ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» про забезпечення позову до подання позову, подана в господарський суд Тернопільської області з порушенням правил територіальної підсудності та всупереч п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, оскільки зареєстроване місцезнаходження ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС, до якого заявник має претензії грошового характеру, знаходиться у територіальній юрисдикції господарського суду Закарпатської області. Одночасно вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано та підставно відмовив в задоволенні заяви про забезпечення позову. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року у справі №921/93/20.

Від імені підписанта заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» (вх.№01-04/3471/20 від 10.06.2020 року) надійшли наступні документи: копія довіреності від 05 лютого 2020 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Енгельхарт СТП (Україна) на ім`я ОСОБА_1 (дійсна до 31 грудня 2020 року), витяги з трудової книжки та копія наказу № 76 від 30 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого юрисконсульта.

Апелянт та ТзОФ «АГРО КОМПЛЕКС» не делегували своїх представників у судове засідання.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №№766, 774 відповідач ознайомлений з датою, часом та місцем розгляду справи.

01.06.2020 року до суду повернулось рекомендоване поштове відправлення №782 (ухвала від 18.05.2020 року), надіслане скаржнику на адресу, повідомлену в апеляційній скарзі (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, 4-й поверх), з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення заявника про дату, час і місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду, яку не вручено з причин, що не залежать від суду.

При цьому суд враховує, що рекомендоване поштове відправлення № 140, (ухвала ЗАГС від 23.03.2020 року) було вручене ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» 02.03.2020 року.

Всі ухвали Західного апеляційного господарського суду у справі №921/93/20 оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, зокрема й ухвала від 18.05.2020 року (реєстраційний номер 89317136). Зміст цих ухвал є загальнодоступним.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін.

Отже, в силу положень частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності скаржника (заявника) та ТзОВ «АГРО КОМПЛЕКС».

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується:

-накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

-забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

-зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

-зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

-зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

-арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 1

-іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 1 ст.137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, серед іншого, з урахуванням: - розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; - забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; - наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; - імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З урахуванням вищенаведеної процесуальної норми, колегія суддів приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може ґрунтуватись на самих лише припущеннях позивача. Позивач повинен довести наявність обставин для забезпечення позову та необхідності забезпечення судом збалансованості інтересів усіх учасників процесу.

В обгрунтування вимог заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» стверджує, що ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС не виконує своїх зобов`язань за за договором про надання послуг по прийманню, сушці, очистці, зберіганню та відпуску с/г продукції №0312 від 03.12.2018 року щодо повернення товару.

Однак, заявник не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеної обставини.

Заявник не підтвердив жодними доказами обгрунтованість припущення про існування потенційної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту охоронюваних законом прав і інтересів особи внаслідок вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність доказів існування фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову, про який просить заявник, а саме накладення арешту на майно ТзОВ «АГРО КОМПЛЕКС», врахувавши, що на день подання заяви таке перебуває в іпотеці, згідно із доданою самим заявником через систему «Електронний суд» копією інформаційної довідки №173830254 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 67-70).

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Всупереч наведених положень, а також положень статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України щодо належності, допустимості та достовірності доказів, заява ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна) про забезпечення позову до подачі позовної заяви не обґрунтована такими доказами та базується лише на власних міркуваннях і припущеннях заявника.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу ухвали господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року у справі №921/93/20.

Суд першої інстанції правомірно та відповідно до вимог процесуального закону відмовив у задоволенні заяви ТзОВ Енгельхарт СТП (Україна) б/н від 05.02.2020 року про забезпечення позову до подачі позовної заяви, оскільки заявник не надав доказів наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову як арешт майна, та не навів переконливих аргументів щодо адекватності обраного виду забезпечення позову заявленим вимогам.

Щодо покликань ТзОВ «Агрокомплекс» у відзиві на апеляційну скаргу про те, що, на його думку, заява ТзОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» про забезпечення позову до подання позову подана в господарський суд Тернопільської області з порушенням правил територіальної підсудності, в той час як зареєстроване місцезнаходження ТзОВ АГРО КОМПЛЕКС, до якого заявник має претензії грошового характеру - Закарпатська область, необхідно зазначити таке.

У відповідності із частиною 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У своїй заяві про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник вказує, що предметом позову, який буде пред`явлений у майбутньому, є вимога про зобов`язання ТзОВ "АГРО КОМПЛЕКС" сплатити грошові кошти, приблизно 14000000,00 грн. у зв`язку з порушенням умов договору зберігання та невиконання договору поруки.

Зміст спірної заяви про забезпечення позову є доволі об`ємним. У ній описуються багатосторонні господарські договори між різними учасниками господарських правовідносин, що не дає можливості господарському суду під час розгляду заяви в порядку статті 140 ГПК України достеменно визначити підсудність майбутнього позову.

Враховуючи те, що об`єктом нерухомого майна, на який заявник у своїй заяві про забезпечення позову (до подання позовної заяви) просить накласти арешт, є будівля, елеватор, з реєстраційним номером 782761250, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером: :02:001:0757 за адресою: Тернопільска обл., Теребовлянський р-н, смт. Дружба, вул. Л.Українки, 7Ф, суд першої інстанції вірно розглянув дану заяву по суті та не порушив при цьому положень частини 1 статті 138 Господарського процессуального кодексу України.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 10.02.2020 року у справі №921/93/20 прийнята у відповідності до норм процесуального права, яку необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 86, 136, 137, 140, 255, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енгельхарт СТП (Україна) б/н від 20.02.2020 року (вх. №01-05/742/20 від 21.02.2020 року) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Тернопільської області від 10.02.2020 року у справі № 921/93/20 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.П. Дубник