СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. Справа № 922/20/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, м.Валки, (вх. №1107 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 (суддя Аріт К.В., ухвалене в м.Харків о 12:59год., дата складення повного тексту 27.03.2020р.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Левченко Віктора Григоровича, Харківська область, м.Валки,

до відповідача: Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, Харківська область, м.Валки,

про стягнення 1046215,96грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Левченко Віктор Григорович звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації про стягнення 1046215,96грн., з яких 376575,65грн. боргу, 106118,84грн. інфляційних, 108020,28грн. 10% річних, 342528,49грн. пені, 112972,70грн. штрафу за попереднім договором підряду №19-01-17 від 19.01.2017року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами попереднього договору підряду №19-01-17 від 19.01.2017року, яке полягало в порушенні умов договору щодо здійснення оплати вартості виконаних робіт по виготовленню проектно-кошторисної документації на «Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Банківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с. Шарівка, Валківського району, Харківської області».

Зокрема, позивач посилався на те, що проектно-кошторисна документація була передана ФОП Левченко В.Г. та прийнята відповідачем за актом виконаних робіт від 06.02.2017р., який було підписано сторонами без жодних зауважень. Проте, у строк, встановлений пунктом 2.2. договору, оплата виконаних робіт відповідачем здійснена не була, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Відділу освіти, молоді та спорту Валківської районної державної адміністрації Харківської області на користь Фізичної особи-підприємця Левченко Віктора Григоровича 1046215,96грн. (з яких 376575,65грн. боргу, 106118,84грн. інфляційних, 108020,28грн. 10% річних, 342528,49грн. пені, 112972,70грн. штрафу) за договором №19-01-17 від 19.01.2017року, та 15693,24грн. судового збору.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що позивачем було доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявність підстав для задоволення позовних вимог та відповідно стягнення заборгованості за попереднім договором № 19-01-17 про проведення проектно-кошторисних робіт від 19.01.2017р.

Відділ освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено доказів, наданих позивачем на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.

Апелянт не погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки за укладеним Попереднім договором № 19-01-17 про проведення проектно-кошторисних робіт від 19.01.2017р. сторони (замовник та підрядник) в пункті 7.4. Розділу 7 Попереднього договору своїм волевиявленням установили, що цей Договір є Попереднім Договором.

Крім того, апелянт зазначає, що в договорі, на який посилається позивач як на підставу для подання даного позову, відсутні посилання на дозвільні документи підтверджуючі право позивача на проведення робіт відносно яких він мав намір укласти основний договір на їх проведення, а саме: кваліфікаційний сертифікат інженера проектувальника виданого на ім`я ФО-П Левченка Віктора Григоровича.

Апелянт наголошує, що у позивача відсутнє право на проведення робіт наведених в укладеному Попередньому договорі № 19-01-17 про проведення проектно-кошторисних робіт від 19.01.2017р. оскільки ним не було отримано в атестаційній архітектурно- будівельній комісії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт/ послуг, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, оригінал якого знаходиться у позивача і не був предметом дослідження в судовому засіданні у справі.

Апелянт вважає, що наданий позивачем проект на «Капітальний ремонт будівлі Щарівської ЗОШ 1-111 ступенів Банківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10 с. Шарівка Валківського району Харківської області 2017 року», є складеним та підписаним особою яка не має права на відповідальне виконання окремих видів робіт/ послуг /, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, у т.ч. складання проектно-кошторисної документації на капітальні ремонти будівель, через відсутність дозвільних документів передбачених чинним законодавством України які вказані в п.1.5 вказаного Попереднього договору як наявні у ФО-П Левченко В.Г. на день укладання .

Окрім викладеного, апелянт також звертає увагу суду на те, що господарським судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволені заявленого відповідачем письмового клопотання про вирішення спору за участю судді, саме з метою дослідження всіх оригіналів документів, наявних зі слів представника позивача у позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2020р. залишено апеляційну скаргу Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

28.04.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази сплати судового збору (вх.№3898).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20; встановлено позивачу у справі строк до 19.05.2020р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 27.05.2020р.

20.05.2020р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4822), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області, рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 залишити без змін.

26.05.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання по розгляд справи за відсутності його представника та додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх.№5054).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2020р. оголошено в судовому засіданні перерву до 15.06.2020р.

15.06.2020р. позивачем подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх,№5745), в якому просить суд провести розгляд справи за відсутності його представника . Також, зазначає, що заперечує проти задоволення апеляційної скарги в повному обсязі.

15.06.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання про розгляд апеляційної скарги по суті без участі його представника (вх.№5746). Крім того, апелянт просить суд врахувати при ухвалені рішення подані додаткові письмові пояснення суду у зв`язку з їх обґрунтованістю фактичними обставинами справи.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що явка представників не була визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 19.01.2017р. між Відділом освіти Валківської РДА, в особі директора Новосел Вікторії В`ячеславівни (надалі - замовник) та Фізичною особою підприємцем Левченко В.Г., в особі директора ОСОБА_1 (надалі - підрядник) було укладено Попередній Договір підряду № 19-01-17 на проведення проектно - кошторисних робіт (надалі договір т.1 а.с.13-15), відповідно до умов якого

підрядник зобов`язався за плату розробити за завданням замовника та передати останньому проектно-кошторисну документацію на: «Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с. Шарівка Валківського району Харківської області» (надалі іменується "документація"), в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1. договору).

Задля підписання вищевказаного договору ФОП Левченко В.Г. було проведено технічне обстеження будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с.Шарівка Валківського району Харківської області. На підставі даного обстеження було складено Акт технічного обстеження від 19.01.2017 року, який було затверджено Начальником відділу освіти Валківської РДА Новосел В.В. (т.1 а.с.24).

Види і зміст робіт щодо розробки документації підрядником, вимоги щодо таких робіт визначаються дефектним актом з переліком необхідних робіт. Завершення виконання робіт щодо розробки документації та передача такої документації оформляється шляхом підписання Акту виконаних робіт (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору, замовник зобов`язується надати підряднику необхідні для виконання робіт щодо розробки документації вихідні дані, а саме: дефектний акт, в строк не пізніше 3-х діб з моменту підписання даного договору.

Завдання замовника на розробку документації за цим договором готується підрядником на підставі вихідних даних, наданих замовником, і стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник підтверджує, що він має усі необхідні дозволи (сертифікати), які вимагаються чинним законодавством України для виконання ним своїх обов`язків за цим договором (пункти 1.4.- 1.5. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальна ціна робіт щодо розробки документації підрядником включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконані ним роботи розраховується згідно чинних «Правил визначення вартості проектно-кошторисних робіт та експертизи проектної документації на будівництво ДСТУ Б Д. 1.1-7:2013» Зміна № 1,2 і становить: 376 575,65 грн. в тому числі єдиний податок 5%. Протокол погодження договірної ціни на виконання робіт щодо проектно-кошторисної документації є невід`ємною частиною цього договору.

Згода сторін стосовно розміру договірної ціни на виконання робіт за договором підтверджується Протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт щодо проектно-кошторисної документації, що був підписаний та завірений печатками сторін (т.1 а.с.16).

Відповідно до пункту 2.2. договору, повна оплата виконаних робіт щодо розробки документації підрядником здійснюється замовником протягом 5-ти банківських днів після завершення робіт та підписання сторонами акта виконаних робіт.

Розділом 3 договору визначено обов`язки сторін, зокрема:

- замовник зобов`язаний надати підряднику необхідні для проектування вихідні дані у встановлений цим договором строк та затвердити підготовлене підрядником завдання не пізніше 3-х календарних днів з моменту подання підготовленого підрядником завдання; сплатити Підрядникові ціну робіт у порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 3.1 договору).

- підрядник зобов`язаний розробити документацію в порядку та на умовах, визначених цим договором, додержуючись вимог, що містяться у завданні замовника та інших вихідних даних, наданих замовником, а також спеціальних вказівок останнього та вимог, що звичайно ставляться до подібної документації; передати замовникові документацію в порядку та на умовах, визначених цим договором;

Відповідно до пункту 4.1. договору, за 3 календарних дні до закінчення строку передання документації підрядником замовнику, підрядник подає замовнику акт виконаних робіт та саму документацію у двох примірниках шляхом особистої передачі.

Замовник зобов`язаний прийняти подані підрядником відповідно до пункту 4.1 цього договору документацію та акт і протягом 3-х календарних днів з дня отримання акту виконаних робіт підписати його та в строк 3-х календарних днів повернути підряднику один примірник (пункт 4.2. договору).

В разі якщо виконані роботи щодо розробки документації не відповідають умовам цього договору та (або) основного договору, замовник має право протягом 3-х календарних днів подати мотивовану відмову від приймання документації разом з проектом двостороннього акта з переліком доопрацювань, які потрібно виконати, та строків їх виконання. Якщо у встановлені пунктами 4.2 та 4.3 цього договору строки підрядник не отримує підписаний замовником акт виконаних робіт або його мотивовану відмову, документація вважається такою, шо прийнята з додержанням усіх умов цього договору (пункти 4.3., 4.4. договору).

Відповідно до пункту 5.3. договору відповідальність замовника за невиконання зобов`язань з оплати за договором підряду регулюється згідно статті 625 Цивільного кодексу України «Відповідальність за порушення грошового зобов`язання» а саме:

- боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

- боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За невиконання зобов`язань з оплати за договором підряду боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 10 відсотків річних. За невиконання замовником зобов`язань з оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання та за весь час прострочення. Крім того, за прострочення замовником зобов`язань з оплати робіт понад 30 днів, замовник сплачує підряднику штраф у розмірі 30% від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і продовжується до повного виконання зобов`язання з оплати (пункти 5.4-5.6 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 цього договору та закінчується 31.02.2017р. Цей договір має силу основного договору та не зобов`язує сторони укладати будь-які інші договори на проведення проектно-кошторисних робіт (пункти 7.1.- 7-3. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог пункту 1.2. та 1.3. підрядником було складено Дефектний Акт на Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул.Центральна, 10, с.Шарівка Валківського району Харківської області.

Дані Дефектні Акти було узгоджено з замовником та затверджено начальником відділу освіти Валківської РДА 22.01.2017 року (т.1 а.с.28-33).

22.01.2017р. підрядником було складено Завдання на розробку кошторисної документації на Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с.Шарівка Валківського району Харківської області, яке було затверджено начальником відділу освіти Валківської РДА Новосел В.В. того ж дня (т.1 а.с.25).

На виконання умов договору підрядником було розроблено проектно- кошторисну документацію на капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с. Шарівка Валківського району Харківської області та передано її замовнику в порядку та строки передбачені пунктами 1.2. та 4.1. договору.

06.02.2017р. підрядником було передано замовнику проектно-кошторисну документацію на Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с.Шарівка Валківського району Харківської області у двох примірниках, що підтверджується Актом виконаних робіт від 06.02.2017р., який було підписано сторонами без жодних зауважень (т.1 а.с.17).

Вказана проектно-кошторисна документація також була перевірена експертною організацією ТОВ Експертиза ЗО, що підтверджується Експертним звітом №57/17 від 09.02.2017р. в якому зазначено, що кошторисна документація складена відповідно до вимог ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва (т.1 а.с.19).

Проте, замовником не було сплачено вартість виконаних робіт за актом виконаних робіт від 06.02.2017р., у зв`язку із чим, 02.01.2020р. Фізична особа-підприємець Левченко Віктор Григорович звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації про стягнення 1046215,96грн., з яких 376575,65грн. боргу, 106118,84грн. інфляційних, 108020,28грн. 10% річних, 342528,49грн. пені, 112972,70грн. штрафу за попереднім договором підряду №19-01-17 від 19.01.2017року. (т.1 а.с.1-109).

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у даній справі позов задоволено повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.209-219).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що на підставі статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать статті 174 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 627 та 629 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З матеріалів справи вбачається, що як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи відповідач - Відділ освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області наголошував на відсутності у нього обов`язку щодо сплати на користь позивача грошових коштів за Попереднім договором на проведення проектно-кошторисних робіт, оскільки був укладений лише попередній договір, а основний договір так і не було підписано, а отже між сторонами реальне зобов`язання за фактом виконання підрядником робіт за Попереднім договором (розробки проектно-кошторисної документації на Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою вул.Центральна, 10, с. Шарівка Валківського району Харківської області" не виникло.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як було зазначено вище, пунктом 7.3. договору сторони погодили, що цей договір має силу основного договору та не зобов`язує сторони укладати будь-які інші Договори на проведення проектно-кошторисних робіт. Ціна договору та порядок розрахунків визначені у пункті 2 договору, а відповідальність сторін в пункті 5 договору.

Таким чином, вказані обставини та зміст укладеного договору між сторонами договору свідчить про те, що останній є договором підряду на виконання проектно-кошторисних робіт, вказаний договір є основним та укладання будь-яких інших договорів в межах правовідносин які виникли між сторонами у справі не передбачено.

Отже, за наведених обставин, укладений між сторонами договір не є договором про наміри або протоколом про наміри, та за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Одним із різновидів договору підряду є договір підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Нормою статті 887 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Як було зазначено вище, 19.01.2017р. між Відділом освіти Валківської РДА, в особі директора Новосел Вікторії В`ячеславівни (надалі - замовник) та Фізичною особою підприємцем Левченко В.Г., в особі директора ОСОБА_1 (надалі - підрядник) було укладено Попередній Договір підряду № 19-01-17 на проведення проектно - кошторисних робіт (надалі договір т.1 а.с.13-15), відповідно до умов якого підрядник зобов`язався за плату розробити за завданням замовника та передати останньому проектно-кошторисну документацію на: «Капітальний ремонт будівлі ШарівськоїЗОШ І-ІІІ ступенів Банківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с. Шарівка, Валківського району, Харківської області» (надалі іменується "документація"), в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1. договору).

Види і зміст робіт щодо розробки документації підрядником, вимоги щодо таких робіт визначаються дефектним актом з переліком необхідних робіт. Завершення виконання робіт щодо розробки документації та передача такої документації оформляється шляхом підписання Акту виконаних робіт (пункт 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що загальна ціна робіт щодо розробки документації підрядником включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконані ним роботи розраховується згідно чинних «Правил визначення вартості проектно-кошторисних робіт та експертизи проектної документації на будівництво ДСТУ Б Д. 1.1-7:2013» Зміна №1,2 і становить: 376 575,65 грн. (Триста сімдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять грн. 65 коп.) в тому числі єдиний податок 5%. Протокол погодження договірної ціни на виконання робіт щодо проектно-кошторисної документації є невід`ємною частиною цього договору.

Згода сторін стосовно розміру договірної ціни на виконання робіт за договором підтверджується Протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт щодо проектно-кошторисної документації, що був підписаний та завірений печатками сторін (т.1 а.с.16).

Відповідно до пункту 2.2. договору, повна оплата виконаних робіт щодо розробки документації підрядником здійснюється замовником протягом 5-ти банківських днів після завершення робіт та підписання сторонами акта виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.1. договору, за 3 календарних днів до закінчення строку передання документації підрядником замовнику, підрядник подає замовнику акт виконаних робіт та саму документацію у двох примірниках шляхом особистої передачі.

Замовник зобов`язаний прийняти подані підрядником відповідно до пункту 4.1 цього договору документацію та акт і протягом 3-х календарних днів з дня отримання акту виконаних робіт підписати його та в строк 3-х календарних днів повернути підряднику один примірник (пункт 4.2. договору).

В разі якщо виконані роботи щодо розробки документації не відповідають умовам цього договору та (або) основного договору, замовник має право протягом 3-х календарних днів подати мотивовану відмову від приймання документації разом з проектом двостороннього акта з переліком доопрацювань, які потрібно виконати, та строків їх виконання. Якщо у встановлені пунктами 4.2 та 4.3 цього договору строки підрядник не отримує підписаний замовником акт виконаних робіт або його мотивовану відмову, документація вважається такою, що прийнята з додержанням усіх умов цього договору (пункти 4.3., 4.4. договору).

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору підрядником було розроблено проектно- кошторисну документацію на капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с. Шарівка Валківського району Харківської області та передано її замовнику в порядку та строки передбачені пунктами 1.2. та 4.1. договору.

06.02.2017р. підрядником було передано замовнику проектно-кошторисну документацію на Капітальний ремонт будівлі Шарівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Валківської районної ради Харківської області за адресою: вул. Центральна, 10, с.Шарівка Валківського району Харківської області у двох примірниках, що підтверджується Актом виконаних робіт від 06.02.2017р., який було підписано сторонами без жодних зауважень (т.1 а.с.17).

Вказана проектно-кошторисна документація також була перевірена експертною організацією ТОВ Експертиза ЗО, що підтверджується Експертним звітом №57/17 від 09.02.2017р. в якому зазначено, що кошторисна документація складена відповідно до вимог ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 Правила визначення вартості будівництва (т.1 а.с.19).

Отже, відповідно до умов 2.2. договору підряду остаточний розрахунок з позивачем за виконану роботу відповідач повинен був здійснити не пізніше 13.02.2017р.

Щодо доводів апелянта про те, що у позивача відсутнє право на проведення робіт наведених в укладеному попередньому договорі № 19-01-17, оскільки ним не було отримано в атестаційній архітектурно - будівельній комісії Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт/послуг, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, який надає право на проведення цих відповідальних робіт, вказаних в попередньому договорі між сторонами, що унеможливлює вважати складені ним проекти прийнятними, а тому відповідно до статей 203-205 Цивільного кодексу України вказані документи є нікчемними і не можуть бути прийнятими до оплати, судова колегія зазначає наступне.

Як було зазначено вище, відповідно до пункту 3.2 договору підрядник окрім іншого зобов`язаний не надавати без згоди замовника документацію іншим особам.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлена форма правочину та способи волевиявлення:

"1. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

2. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

3. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням".

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з статтею 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі- відшкодувати вартість того, шо одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові № 916/3156/17 від 04.06.2019рр. погодилась з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду України від 02.03.2016 року у справі № 6-308цс16, у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 369/2770/16-ц і від 07.11.2018 року у справі №357/3394/16-ц щодо того, що якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачається, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Отже, такий спосіб захисту, як визнання недійсним нікчемного правочину, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

В свою чергу, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочину, покладається на заявника.

Враховуючи, що необхідний сертифікат мали залучені позивачем до виконання робіт інженер та технік, а їх залучення не є істотним порушення умов договору, то твердження відповідача щодо нікчемності правочину спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим, не приймаються колегією суддів до уваги.

Враховуючи вищевикладене, що відповідач не спростовуючи факту виконання позивачем у повному обсязі обумовлених договором підряду на проведення проектно - кошторисних робіт у визначеній вартості, прийнятих ним без будь-яких заперечень за актом передачі-приймання, не надав суду належних доказів проведення остаточного розрахунку, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 376575,65грн.

Крім того, позивачем при зверненні до суду з відповідним позовом було заявлено до стягнення з відповідача 106118,84грн. інфляційних, 10% річних в сумі 108020,28грн., пеню в розмірі 342528,49грн. та штраф в розмірі 112972,70грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, за невиконання зобов`язань з оплати за договором підряду боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 10 відсотків річних. За невиконання замовником зобов`язань з оплати виконаних робіт замовник сплачує підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання та за весь час прострочення. Крім того, за прострочення замовником зобов`язань з оплати робіт понад 30 днів, замовник сплачує підряднику штраф у розмірі 30% від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Згідно частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, і продовжується до повного виконання зобов`язання з оплати (пункти 5.4-5.6 договору).

Крім того, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 розміщена в розділі I "Загальні положення про зобов`язання" книга 5 Цивільного кодексу України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Зміст статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів, перевіривши наданий розрахунок позивача щодо нарахування ним 106118,84грн. інфляційних, 10% річних в сумі 108020,28грн., пені в розмірі 342528,49грн. та штрафу в розмірі 112972,70грн. за період з 14.02.2017р. по 27.12.2019р., вважає, що він є арифметично вірним та відповідає чинному законодавству, та приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача зазначених штрафних санкцій.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу освіти Валківської районної державної адміністрації Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.03.2020р. у справі №922/20/20 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 17 червня 2020р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна