РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.06.2020Справа № 910/4213/20
За позовом Приватного акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча »

До Акціонерного товариства « Українська залізниця »

Про стягнення 33505,61 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику сторін

Від позивача

Від відповідача

Обставини справи

Позивач - приватне акціонерне товариство « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча » звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - акціонерного товариства « Українська залізниця » 33505,61 грн. збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу при перевезенні.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1911,56 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.04.2020 р. відкрите провадження у справі №910/4213/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву ненадав.

Заяви та клопотання сторонами не подані.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення ( виклику ) учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

На виконання умов договору №04-26/19/798 від 19.04.2019 р., що був укладений між ПрАТ « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча » ( покупцем ) та ПрАТ « Южкокс » ( постачальником ), згідно договору перевезення, оформленого залізничною накладною № 47206768 від 20.09.2019 р. на адресу позивача ( одержувачу вантажу ) у вагонах №59177931 та № 59179762 надійшов вантаж - кокс доменний, вантажовідправник - ПрАТ « Южкокс »

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 8 Закону України « Про залізничний транспорт », розділу 1 Правил планування перевезень вантажів та ст. 17 Статуту залізниць України перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах.

Статтею 914 ЦК України передбачено, що перевізник і власник (володілець) вантажу в разі необхідності здійснення систематичних перевезень можуть укласти довгостроковий договір.

14.02.2018 р. між ПАТ « Українська залізниця » ( відповідачем ) та ПрАТ « ММК імені Ілліча » ( позивачем ) був укладений договір № 00039/ЦТЛ-2018 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення за надані залізничним транспортом послуги.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону до перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях ( експорт, імпорт ) у вагонах перевізника, вагонах залізниць, інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що 23.09.2019 р. на станції Волноваха Донецької залізниці були складені комерційні акти: №485604/1115 про недостачу вантажу у вагоні №59177931 у кількості 2600 кг та № 485604/1116 про недостачу вантажу у вагоні №59177931 у кількості 3050 кг.

Згідно ст. 2 Правил складання актів (затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року) комерційні акти складаються для засвідчення (крім іншого) обставин невідповідності маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Статтею 920 Цивільного кодексу України передбачено, що у випадку порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 12 Закону України « Про залізничний транспорт » та ст. 110 Статуту залізниць України залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 зазначеного Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів (затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто ) становить для коксу, який не зазначений у накладній, як вологий, 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси нетто.

Відповідно до п. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пунктом 114 ( п.п. а ) Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

1. Вартість 1 тони вантажу у вагоні №59177931 відповідно до рахунку вантажовідправника з ПДВ становить:

7199451,45 грн.( загальна сума рахунку ) х 1,2: 1168,05 тн.( загальна кількість вантажу ) = 7396,38 грн. ( в т.ч. ПДВ )

Згідно комерційного акту № 485604/1115 від 23.09.2019 р. нестача склала 2600 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% - для коксу, який не зазначений у накладній, як вологий ( від маси нетто 55900 кг ) : 55900 кг х 1% = 559,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 2600 кг - 559,0 кг = 2041,0 кг ( 2,04 т )

Сума втраченого вантажу у вагоні №59177931 складає: 2,04 т х 7396,38 грн. = 15088,62 грн.

Вартість 1 тони вантажу у вагоні №59179762 відповідно до рахунку вантажовідправника з ПДВ становить:

7199451,45 грн.( загальна сума рахунку ) х 1,2: 1168,05 тн.( загальна кількість вантажу ) = 7396,38 грн. ( в т.ч. ПДВ )

Згідно комерційного акту № 485604/1116 від 23.09.2019 р. нестача склала 3050 кг.

Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 1% - для коксу, який не зазначений у накладній, як вологий ( від маси нетто 55700 кг ) : 55700 кг х 1% = 557,0 кг.

Таким чином, кількість фактичної нестачі складає: 3050 кг - 557,0 кг = 2493,0 кг ( 2,49 т )

Сума втраченого вантажу у вагоні №59179762 складає: 2,49 т х 7396,38 грн. = 18416,99 грн.

Загальний розмір нестачі ( вартість втраченого вантажу ) складає: 15088,62 грн. + 18416,99 грн. = 33505,61 грн.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати причинені цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 4 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до статті 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Частиною 1 ст. 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі, згідно з правилами іншому підприємству. У відповідності до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження ( втрату, нестачу, псування і пошкодження ) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність в розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

По витратах на професійну правничу допомогу в розмірі 1911,56 грн., суд відмовляє, оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства « Українська залізниця » ( 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код 40075815 ) на користь Приватного акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча » ( 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, код 00191129 ) 33505 ( тридцять три тисячі п`ятсот п`ять ) грн. 61 коп. збитків за недостачу вантажу, 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 05.06.2020 р.

Суддя В.І.Пінчук