ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/4494/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх. № 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення,

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство ,,Адміністрація морських портів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Яхт-клуб ,,Одеса-2009

про визнання чинним договору оренди, -

За участю представників сторін:

від третьої особи на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ КЛУБ ТЦФ» - Єлін І.Ю., Наказ № 1, дата видачі : 03.01.19;

від третьої особи на стороні відповідача Державного підприємства ,,Адміністрація морських портів України - Бернатович О.О., Наказ № 330К 1-3, дата видачі : 19.10.17;

від заявника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - Лисюк В.В., довіреність № 2, дата видачі : 08.01.20;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги Засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Яхт-клуб "Одеса-2009" ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. (обліковий номер договору ), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є ТОВ "ЯХТ КЛУБ "Одеса-2009" поновленим на строк і умовах передбачених Договором оренди від 20.09.2005 року (обліковий номер ) з дати набрання судового рішення законної сили та зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ", правонаступником якого є ТОВ "ЯХТ КЛУБ "Одеса-2009".

04.01.2016р. господарським судом Одеської області виданий відповідні накази на виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. у справі №916/4494/15.

02.03.2020р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулось до суду із заявою за вх.ГСОО№2-242/20 про роз`яснення судового рішення від 14.12.2015р. по справі №916/4494/15.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 02.03.2020р. заяву роз`яснення судового рішення було передано на розгляд судді Гута С.Ф.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2020р. заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх.№ 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення було залишено без руху та запропоновано Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надати суду докази сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн.

16.03.2020р. на адресу Господарського суду Одеської області надійшло клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх.№ 6732/20 від 16.03.2020р. про усунення недоліків, а саме докази сплати судового збору у розмірі 1051,00грн. за подання вищевказаної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2020 року призначено розгляд заяви на 07.04.2020 року о 12:00 год.

13.01.2020 Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2019, ухвалену за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Одеської області від 24.10.2019 у справі № 916/4494/15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.03.2020р. провадження у розгляді заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх. № 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення по справі №916/4494/15 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство ,,Адміністрація морських портів України третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Яхт-клуб ,,Одеса-2009 про визнання чинним договору оренди було зупинено до розгляду судом касаційної інстанції скарги.

06.05.2020р. до канцелярії Господарського суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_1 за вх.ГСОО№11325/20 про поновлення провадження у розгляді заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх.№ 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення по справі №916/4494/15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2020р. провадження у розгляді заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх.№ 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення по справі №916/4494/15 було поновлено, призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на "02" червня 2020 р. о 11:30 год.

02.06.2020р. представник ТОВ «Морський клуб «ТЦФ» у судовому засіданні звернувся із клопотанням за вх.№14146/20 щодо необхідності однакового застосування судом норм права у подібних правовідносинах, що викладені в раніше ухвалених судових рішеннях Верховного суду.

Розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх. № 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення по справі №916/4494/15, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, з наступних мотивів.

Як зазначає заявник, на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015, між позивачем, відповідачем та ДП "Адміністрація морських портів України" складено та підписано Акт приймання-передачі державного нерухомого майна від 01.03.2016 р., проте в Акті відсутнє посилання на виконання рішення суду, хоча об`єкт та площі повністю збігаються з вищевказаним рішенням та Акт підписано особисто ОСОБА_1 .

З огляду на те, що зазначене рішення фактично Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях було виконано та тривалий час відбувались судові спори, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на даний час незрозуміло як саме виконати рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р.

Відповідно до ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 7 ГПК України визначено, шо правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно із статтею 8 ГПК України, розгляд справ у господарських судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, які бажають бути присутніми у судовому засіданні, допускаються до зали судових засідань до початку судового засідання або під час перерви. Суд може видалити із зали судових засідань осіб, які перешкоджають веденню судового засідання, здійсненню прав або виконанню обов`язків учасників судового процесу або судді, порушують порядок у залі суду. Суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити у залі судового засідання фотозйомку, відео- та аудіозапис з використанням портативних відео- та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду. Якщо всі учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснюється транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет в обов`язковому порядку. Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав. Розгляд справи у закритому судовому засіданні проводиться у випадках, коли відкритий судовий розгляд може мати наслідком розголошення таємної чи іншої інформації, що охороняється законом, необхідності захисту особистого та сімейного життя людини, а також в інших випадках, установлених законом. Про розгляд справи у закритому судовому засіданні постановляється ухвала. Суд ухвалою може оголосити судове засідання закритим повністю або закритою його частину. Розгляд справи та вчинення окремих процесуальних дій у закритому судовому засіданні проводяться з додержанням правил здійснення судочинства в господарських судах. Під час такого розгляду можуть бути присутні лише учасники справи, а в разі необхідності - свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі. Суд попереджає зазначених осіб про обов`язок не розголошувати інформацію, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувається в закритому судовому засіданні. Використання систем відеоконференц-зв`язку та транслювання перебігу судового засідання в мережі Інтернет у закритому судовому засіданні не допускаються. Якщо під час закритого судового засідання буде встановлено, що інформація, для забезпечення нерозголошення якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися в закритому судовому засіданні, вже є публічно доступною або обмеження доступу до інформації є безпідставним чи не відповідає закону, суд постановляє ухвалу про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні. Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. Судове рішення (повне або скорочене), ухвалене у відкритому судовому засіданні, оголошується прилюдно у порядку, визначеному цим Кодексом. Якщо судовий розгляд проводився в закритому судовому засіданні, прилюдно оголошується лише вступна та резолютивна частини рішення, якщо такі частини не містять інформації, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій проводилися в закритому судовому засіданні. Якщо вступна та (або) резолютивна частини рішення містять таку інформацію, їх оголошення здійснюється в закритому судовому засіданні. Якщо судове рішення оголошується прилюдно, учасники справи, інші особи, присутні у залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відеозапис, транслювання оголошення рішення по радіо і телебаченню, в мережі Інтернет.

Обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства (стаття 129 Конституції України).

Відповідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до положень ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece, заява № 107/1995/613/701); пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» (Shmalko v. Ukraine, заява № 60750/00)).

У рішенні від 17 травня 2005 року у справі «Чіжов проти України» (Chizhov v. Ukraine, заява № 6962/02) ЄСПЛ зазначив, що на державі лежить позитивний обов`язок організувати систему виконання рішень таким чином, щоби гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і щоби ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці (пункт 40).

Отже, виконання судового рішення згідно зі статтею 6 Конвенції є складовою права на справедливий суд - однією з процесуальних гарантій судового розгляду.

В п. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У справі Кайсин проти України (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Звертаючись із позовом у даній справі позивач просив, зокрема зобов`язати Фонд здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.12.2015, яке не оскаржувалося сторонами та набрало законної сили 04.01.2016, позов задоволено повністю та серед іншого, зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ, правонаступником якого є ТОВ ЯХТ КЛУБ Одеса- 2009.

Позивачем звертаючись із позовом до суду було самостійно обрано спосіб захисту свого порушеного права, зокрема шляхом зобов`язання Фонду здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р.

Приймаючи рішення від 14.12.2015р., господарський суд погодився із доводами позивача щодо наявності порушеного права та захистив його саме у спосіб визначений позивачем.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у даній справі має бути виконано саме шляхом передачі майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ, правонаступником якого є ТОВ ЯХТ КЛУБ Одеса-2009, а не у будь-який інший спосіб.

Відповідачем на підтвердження виконання рішення суду, в частині передачі майна, надано Акт від 01.03.2016 приймання-передачі державного майна, що перебуває на балансі ДП Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту) до Договору від - . - . - р. про внесення змін до Договору оренди від 20.09.2005, укладених з ТОВ ЯХТ КЛУБ ОДЕСА-2009 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області передало ТОВ ЯХТ КЛУБ ОДЕСА-2009 нерухоме майно, що не є цілісним майновим комплексом, а саме: 54/1000 комплексу будівель морського вокзалу (згідно переліку), що перебувають на балансі ДП Адміністрація морських портів України (Адміністрація Одеського морського порту), розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6.

Також суд звертає увагу, що господарським судом вже було роз`яснено рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.05.2018р. (суддею Погребною К. ОСОБА_2 .), та роз`яснено, що договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005р., обліковий номер , визнано поновленим з дати набрання судового рішення законної сили, а саме 04.01.2016р. на умовах договору оренди від 20.09.2005р.

В прохальній частині заяви, заявник вказує: «Чи вважається датою передачі майна в оренду дата вступу в законну силу рішення суду від 14 грудня 2015 року при умові, що підписання акту буде здійснюватися поточною датою, з урахуванням вимог ст. 631 ЦК України?».

Як було встановлено рішенням Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. суддею Никифорчуком М.І., за змістом п. 10.9 вказаного Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається поновленим на той самий термін і на тих самих умовах , які були передбачені цим Договором з умови погодження Міністерства транспорту та зв`язку України.

При цьому Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях має здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005р. (обліковий номер договору ).

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. було визнано договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. (обліковий номер договору ), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ, правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса- 2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6, ) поновленим на строк і умовах передбачених Договором оренди від 20.09.2005 року (обліковий номер ) з дати набрання судового рішення законної сили, а дата набрання законної сили відповідно до наказу Господарського суду Одеської області є 04.01.2016р.

Суд вважає, що фактично заявник просить суд не роз`яснити рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. у справі №916/4494/15 у порядку ст. 245 ГПК України, а внести зміни до резолютивної частини рішення суду, яке набрало законної сили.

Також звертає увагу на те, що тлумачення питання у прохальній частині «Чи вважається датою передачі майна в оренду дата вступу в законну силу рішення суду від 14 грудня 2015 року при умові, що підписання акту буде здійснюватися поточною датою, з урахуванням вимог ст. 631 ЦК України?», є не коректним з огляду на те, що наявні підставі для зміни суті вказаного рішення та зміни її резолютивної частини, оскільки необхідно чітко визначити у заяві про роз`яснення рішення у чому полягає «незрозумілість» рішення та її резолютивної частини, яка може призвести до неоднозначності його тлумачення або негативно вплинути на його виконання.

В роз`яснювальному рішенні судом не досліджувались питання щодо передачі майна в оренду при умові, що підписання акту буде здійснюватися поточною датою, з урахуванням вимог ст. 631 ЦК України, а лише визнати договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 р. (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями „Морський клуб ТЦФ, правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса- 2009» поновленим на строк і умовах передбачених Договором оренди від 20.09.2005 року (обліковий номер ) з дати набрання судового рішення законної сили.

Тому суд вважає, що заявник фактично просить внести в рішення, яке набрало законної сили данні, які не були предметом спору та судом не досліджувались, а не будь-які труднощі в розумінні норм права на які суд посилався при винесенні рішення чи будь-які інші не зрозумілі стороні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Виходячи із змісту наведеної норми роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Отже, для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини четвертої статті 245 ГПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Господарський суд вважає, що заявлена вимога про роз`яснення рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. у справі №916/4494/15 не стосується неточності формулювань, не доводить неясність судового акту, а так само не доводить про неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.

За приписами ст. 245 ГПК України суд зазначає, що роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Разом із тим, рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2015р. у справі №916/4494/15 викладено у ясній і зрозумілій формі, та не викликає неоднозначного розуміння рішення суду.

Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для роз`яснення та задоволення заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях вх. № 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення у справі №916/4494/15.

Керуючись ст.ст.234, 245, Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаїівській областях вх. № 2-242/20 від 02.03.2020р. про роз`яснення судового рішення по справі №916/4494/15 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно- західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2020 р.

Суддя С.Ф. Гут