ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" червня 2020 р. м. Київ Справа № 5002-3/4321-2012

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяви арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни про встановлення способу виконання рішення

у справі №5002-3/4321-2012

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Валок» (ідентифікаційний код 30415212, смт Кушугум Запорізької області (с.Семисотка Ленінського району Автономної Республіки Крим адреса на дату порушення справи про банкрутство 06.12.2012)

У судовому засідання брали участь:

арбітражний керуючий: Мартиненко Н.М. (посвідчення №1190 від 26.06.2013)

інші учасники справи у судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 20.05.2019, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду (далі ПАГС) від 13.08.2019 та постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2020, зокрема, затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Валок» (далі ТОВ «Валок», боржник) та кредиторами, провадження у справі №5002-3/4321-2012 закрито.

Водночас, під час розгляду справи у суді першої інстанції, ухвалою від 01.04.2019, зокрема, затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Мартиненко Н.М. (далі арбітражний керуючий, заявник) за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» з 03.10.2013 по 31.05.2018 у розмірі 114 185,79грн .

Крім того, ухвалою суду від 20.05.2019, з урахуванням постанови ПАГС від 20.08.2019, затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» у розмірі 50833,58 грн та відшкодуванню витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство у розмірі 15 321,26грн.

21.05.2020 засобами поштового зв`язку до суду звернувся арбітражний керуючий із заявами:

№01/04-2020-01П від 30.04.2020, в якій просить встановити спосіб виконання судового рішення ухвали від 01.04.2019 шляхом стягнення з Перекрестова В ОСОБА_1 . на користь арбітражного керуючого Мартиненко Н.М. грошової винагороди за період виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок» з 03.10.2013 по 31.05.2018 у розмірі 114 185,79грн (вх. №10154/20 від 25.05.2020);

№02/05-2020-01В від 30.04.2020, в якій просить встановити спосіб виконання судового рішення ухвали суду від 20.05.2019, яка змінена ухвалою ПАГС від 20.08.2019 шляхом стягнення з ТОВ «Валок» на користь арбітражного керуючого Мартиненко Н.М. грошової винагороди у розмірі 50833,58 грн та витрати, пов`язані із провадженням у справі про банкрутство у розмірі 15 321,26грн (вх. №10155/20 від 25.05.2020).

Указані заяви обґрунтовує тим, що ухвалою суду від 07.02.2020 було відмовлено у задоволенні заяв арбітражного керуючого про видачу судових наказів про стягнення грошової винагороди та витрат, пов`язаних із виконанням повноважень розпорядника майна у справі про банкрутство ТОВ «Валок». Зазначає, що підставою для відмови у задоволенні відповідних заяв було те, що ухвалами суду від 01.04.2019 та від 20.05.2019 не вирішувалось питання щодо стягнення з боржника відповідних грошових сум, що унеможливлює видачу наказів у порядку ст. 327 ГПК України. Вважає вказані обставини такими, що робить виконання рішень суду (ухвал від 01.04.2019 та від 20.05.2019) неможливим. За таких обставин просить суд заяви задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України.

Ухвалою суду від 27.05.2020 відповідні заяви арбітражного керуючого призначено до розгляду у судове засідання на 03.06.2020.

У судове засідання представник ТОВ «Валок» не з`явився, проте, 02.06.2020 на електронну пошту суду від адвоката Боруха Сергія Володимировича надійшло клопотання (вх. №10854/20), який, як зазначено у клопотанні, діє в інтересах ТОВ «Валок», про відкладення розгляду заяви на іншу дату.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Так, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи (п. 1 ч. 1 ст. 60 ГПК України).

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами (ч. 3 ст. 60 ГПК України).

Проте, доказів на підтвердження наявності повноважень представляти права та інтереси ТОВ «Валок» адвокатом Борухом С.В. суду надано не було.

Крім того, перевіривши матеріали справи №5002-3/4321-2012, судом встановлено, що адвокат Борух С.В. уповноважений діяти від імені ТОВ «Валок» лише у судах апеляційної та касаційної інстанції, що підтверджується договорами про надання захисту, правової допомоги, захисту права та інтересів №71 від 13.08.2019 та №83 від 83 від 05.09.2019, а також ордерами серії КС №495844 від 13.08.2019 та серії КС №495765 від 05.09.2019.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідне клопотання підписано не уповноваженою на ці дії особою, останнє, на підставі ч. 4 ст.170 ГПК України, залишається судом без розгляду.

Інші учасники справи у судове засідання також не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином та своєчасно. Явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому, ураховуючи ст. 42 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі інших учасників справи.

Під час судового засідання арбітражний керуючий підтримала свої заяви та просила їх задовольнити.

Розглянувши зазначені заяви, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, на час постановлення ухвал суду від 01.04.2019 та від 20.05.2019 діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції чинній від 04.11.2012 (далі Закон про банкрутство).

Частиною 16 ст. 31 Закону про банкрутство визначено, що звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Аналогічне положення міститься в абз. 3 ч. 6 ст. 30 Кодексу, чинного на час розгляду відповідних заяв арбітражного керуючого.

Поняття «звіт» у широкому його розумінні - письмове повідомлення відповідній особі або організації про свою роботу, виконання завдань, доручень тощо; «затвердження» це надання чинності документу, надаючи йому юридичної сили.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого є підтвердженням (установленням факту) здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень за відповідний період та розмір його винагороди.

Як зазначалось вище, ухвалами суду від 01.04.2019 та від 20.05.2019 (з урахуванням постанови ПАГС від 20.08.2019), зокрема, затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому Мартиненко Н.М. та відшкодуванню витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство у відповідному розмірі за виконання нею повноважень розпорядника майна ТОВ «Валок».

Водночас, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 232 ГПК України, ухвала є судовим рішенням.

Згідно із ч. 1 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У свою чергу, встановлення способу виконання рішення здійснюється в межах заявлених, розглянутих та задоволених вимог, оскільки прийнята за результатами розгляду заяви ухвала має похідний характер від відповідного рішення суду. Крім того, процесуальна можливість встановити спосіб виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення у визначений раніше спосіб.

Так, у своїх заявах арбітражний керуючий просить суд встановити спосіб виконання ухвал від 01.04.2019 та від 20.05.2019 шляхом стягнення відповідних сум з ТОВ «Валок» та ОСОБА_2 .

Проте, як зазначалось вище, у відповідності до положень ч. 16 ст. 31 Закону про банкрутство, судом вирішувалось питання щодо затвердження відповідного звіту (встановлення факту), тоді як вимога щодо стягнення відповідної винагороди з відповідних осіб арбітражним керуючим не заявлялась та судом не розглядалась.

Таким чином, у своїй заяві, арбітражний керуючий фактично просить суд розглянути додаткову вимогу про стягнення грошової винагороди та витрат, що суперечить змісту 331 ГПК України, оскільки направлена на прийняття окремого судового рішення, а не на встановлення способу його виконання.

До того ж суд зазначає, що стягнення відповідних грошових сум, здійснюється на підставі затвердженого ухвалою суду звіту та передбачає звернення до суду із відповідною заявою (клопотанням) про таке стягнення у встановленому законом порядку.

Водночас, суд зазначає, що позовне провадження та провадження у справі про банкрутство мають суттєві відмінності, оскільки останні розглядаються з особливостями визначеними Кодексом. Отже, посилання заявника на правові висновки щодо способу і порядку виконання рішення суду, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №523/16632/15-ц та від 06.06.2018 у справі №522/21465/15, постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15, судом до уваги не приймається, оскільки обставини викладені у них були предметом розгляду у порядку позовного провадження, із прийняттям відповідних рішень без урахування вимог та особливостей Закону про банкрутство чи Кодексу.

До того ж, суд також не бере до уваги посилання заявника на ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказаними положеннями передбачено розшук боржника, його майна, розшук дитини за виконавчим документом про відібрання дитини, а не право сторони про звернення до суду із певними заявами.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 42, 234-235, 326-327, 331 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни №01/04-2020-01П від 30.04.2020 про встановлення способу виконання ухвали Господарського суду Київської області від 01.04.2019 (вх. №10154/20 від 25.05.2020) відмовити.

2. У задоволенні заяви арбітражного керуючого Мартиненко Наталії Михайлівни №02/05-2020-01В від 30.04.2020 про встановлення способу виконання ухвали Господарського суду Київської області від 20.05.2019 (вх. №10155/20 від 25.05.2020) відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набрала законної сили 03.06.2020 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.ст. 256-257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 11.06.2020.