ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 Справа № 917/531/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши (після виходу з відпустки) у спрощеному провадженні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд», 03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 4,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі», 36003, м. Полтава, пров. Суконний, 31,

про стягнення 83 666,99 грн.

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» про стягнення 83 666,99 грн., з яких 45 933,63 грн. заборгованість за договором поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., 36 414,72 грн. штраф за порушення строків оплати вартості поставленого товару, 1 318,64 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.04.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

04.05.2020 року відповідач звернувся до суду із клопотаннями про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою від 07.05.2020 р. в задоволенні вказаних клопотань відповідача судом відмовлено.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не в повному обсязі виконав оплату за товар у строк, визначений договором про закупівлю паливно-мастильних матеріалів № 01/85/18 від 05.04.2018 р., чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Відповідач у відзиві № 15 від 28.04.2020 р. (вх. № 4936 від 04.05.2020 р.) суму штрафу, заявлену позивачем до стягнення, не визнає, посилаючись на здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» 11.09.2019 р., 12.09.2019 р. та 13.09.2019 р. оплати за товар відповідно до Специфікації № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., а також стверджуючи про порушення позивачем строку поставки товару за вказаною Специфікацією. Крім того, у вказаному відзиві ТОВ «Віптехнолоджі», посилаючись на скрутне матеріальне становище відповідача, відсутність доказів завдання позивачу збитків внаслідок несвоєчасного виконання грошових зобов`язань за договором № 01/85/18 від 05.04.2018 р. та ступінь їх виконання відповідачем, вважає доцільним зменшення розміру пені на 90%, а у прохальній частині відзиву просить відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» в повному обсязі. Також відповідач ставить під сумнів юридичну силу договору № 01/85/18 від 05.04.2018 р., стверджуючи про закінчення строку його дії.

У відповіді на відзив від 12.03.2020 р. (вх. № 5268 від 15.05.2020 р.) позивач зазначає, що грошові кошти, про які відповідачем вказано у відзиві, було сплачено відповідно до п. 3.1 Специфікації № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. в якості попередньої оплати вартості товару, а розмір штрафних санкцій відповідає договірним умовам, узгодженим сторонами. Також ТОВ «Метал Холдінг Трейд» наголошує на порушенні відповідачем зобов`язань із здійснення попередньої оплати товару в повному обсязі, що, на думку позивача, свідчить про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу. Крім того, як вказує позивач, сторонами не було вчинено дій, спрямованих на припинення договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., а тому він є продовженим в порядку, передбаченому п. 8.1 останнього.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

05.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» було укладено договір поставки № 01/85/18 (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Постачальник (ТОВ «Метал Холдінг Трейд») зобов`язувався протягом строку дії договору, в порядку і на умовах, встановлених цим договором, продати та передати у власність Покупця (ТОВ «Віптехнолоджі») металопродукцію (товар), а Покупець прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 8.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. Якщо за двадцять календарних днів до закінчення строку дії даного договору будь-яка із сторін письмово не попередить іншу Сторону про припинення дії договору або між сторонами не буде укладено новий договір, даний договір вважається автоматично пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих же умовах.

До суду не надано доказів здійснення будь-якою із сторін такого попередження, а тому підстави вважати договору № 01/85/18 від 05.04.2018 р. припиненим у суду відсутні.

Пунктом 2.1 договору № 01/85/18 від 05.04.2018 р. визначено, що поставка товару здійснюється партіями на складі Постачальника, якщо інші умови поставки не вказані в рахунку-фактурі/Специфікації Постачальника або в інших додатках до цього договору.

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної на відповідну партію товару (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору № 01/85/18 від 05.04.2018 р. Постачальник зобов`язується передати Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти в пункті поставки товару (п. 2.1 договору) погоджений для поставки товар протягом 3 робочих днів після зарахування на поточний рахунок Постачальника коштів від Покупця, сплачених відповідно до рахунку-фактури за погоджену до поставки партію товару, якщо інше не встановлено у Специфікації.

Загальна вартість цього договору складає суму поставленого товару, яка зазначена в усіх рахунках-фактурах/Специфікаціях до цього договору (п. 4.1 договору).

09.09.2019 року сторонами було підписано Специфікацію № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. (а.с. 12-13), відповідно до якої загальна вартість товару складає 288 017,66 грн.

Відповідно до п. 3 вказаної Специфікації Покупець здійснює оплату за товар, вказаний в даній Специфікації, наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 65% вартості товару сплачується Покупцем протягом 2 (двох) робочих днів з моменту підписання Сторонами даної Специфікації;

- решту 35% вартості товару Покупець оплачує Постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару.

Також згідно з п. 4 Специфікації строк поставки вказаного в даній Специфікації товару протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін даної Специфікації.

Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін відповідної видаткової накладної (п. 5 Специфікації).

Позивачем було здійснено поставку товару за договором № 01/85/18 від 05.04.2018 р. та Специфікацією № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р. на загальну суму 283 274,72 грн., згідно з наступними видатковими накладними:

- № ППЛ-0003123 від 08.10.2019 р. на суму 242 764,80 грн. (поставка за специфікацією);

- № ППЛ-0003141 від 09.10.2019 р. на суму 1 360,70 грн.;

- № ППЛ-0003408 від 25.10.2019 р. на суму 34 126,27 грн.;

- № ППЛ-0003568 від 08.10.2019 р. на суму 188,28 грн.;

- № ППЛ-0004057 від 10.12.2019 р. на суму 4 834,67 грн. (поставки за договором).

Позивач вказує, що відповідач за отриманий товар розрахувався не в повному обсязі та з порушенням встановлених договором № 01/85/18 від 05.04.2018 р. і специфікацією строків, з огляду на що заявив до стягнення з відповідача 83 666,99 грн., з яких 45 933,63 грн. заборгованість за вказаним договором, 36 414,72 грн. штраф за порушення строків оплати вартості поставленого товару, 1 318,64 грн. 3% річних.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., Специфікація № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р. до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., видаткові накладні № ППЛ-0003123 від 08.10.2019 р., № ППЛ-0003141 від 09.10.2019 р., № ППЛ-0003408 від 25.10.2019 р., № ППЛ-0003568 від 08.10.2019 р. та № ППЛ-0004057 від 10.12.2019 р., рахунки на оплату № 0003979 від 09.09.2019 р., № ППЛ-0004645 від 08.10.2019 р., № ППЛ-0004655 від 08.10.2019 р., № 0005187 від 31.10.2019 р. та № ППЛ-0005656 від 22.11.2019 р., платіжне доручення № 1781 від 25.09.2019 р., банківські виписки з рахунків ТОВ «Метал Холдінг Трейд» та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав зобов`язання за договором № 01/85/18 від 05.04.2018 р. щодо здійснення поставки товару на суму 283 274,72 грн. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором та приписів цивільного законодавства України за отриманий товар розраховувався з порушенням строків, встановлених вищезазначеним договором і специфікацією.

Так, Товариством з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» 11.09.2019 р., 12.09.2019 р. та 13.09.2019 р. було здійснено попередню оплату за товар відповідно до Специфікації № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. на підставі рахунку від 09.09.2019р. на загальну суму 175 000,00 грн., що підтверджено банківськими виписками з рахунків ТОВ «Метал Холдінг Трейд» та не заперечується сторонами.

В матеріалах справи також міститься належним чином засвідчена копія платіжного доручення № 1787 від 25.09.2019 р. (а.с. 15), відповідно до якого Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» 38 000,00 грн. надмірно перерахованих коштів.

Після поставки товару відповідачем було здійснено його оплату на загальну суму 100 341,09 грн. (згідно з банківськими виписками, а.с. 28-45). Таким чином, неоплаченим залишився товар на суму 45 933,63 грн., що визнається обома сторонами.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 45 933,63 грн. основного боргу за договором поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 Специфікації № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р. до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. передбачено, що Покупець, в разі порушення строків повної оплати вартості товару згідно з даною Специфікацією, на строк:

- більш ніж 3 (три) банківських днів сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5% від повної суми вартості товару згідно з даною Специфікацією;

- більш ніж 10 (десять) банківських днів сплачує Постачальнику штраф у розмірі 15% від повної суми вартості товару згідно з даною Специфікацією.

З огляду на вказане положення, позивачем заявлено вимогу про стягнення з ТОВ «Віптехнолоджі» 36 414,72 грн. штрафу за прострочення здійснення оплати за поставлений товар за договором № 01/85/18 від 05.04.2018 р.

Як було зазначено вище, відповідач у відзиві № 15 від 28.04.2020 р. (вх. № 4936 від 04.05.2020 р.) суму штрафу, заявлену позивачем до стягнення, не визнає, посилаючись на здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» 11.09.2019 р., 12.09.2019 р. та 13.09.2019 р. оплати за товар відповідно до Специфікації № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р., а також стверджуючи про порушення позивачем строку поставки товару за вказаною Специфікацією.

Судом вказані заперечення ТОВ «Віптехнолоджі» не приймаються з огляду на наступне:

Згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодекс.

За приписами ст. 538 ЦК України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Враховуючи викладене, у разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару, зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникає.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.03.2018 р. у справі № 903/333/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Як зазначено вище, Специфікацією № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р., укладеною сторонами, встановлено, що Покупець здійснює оплату за товар, вказаний в даній Специфікації, наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 65% вартості товару сплачується Покупцем протягом 2 (двох) робочих днів з моменту підписання Сторонами даної Специфікації;

- решту 35% вартості товару Покупець оплачує Постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару.

11.09.2019 р., 12.09.2019 р. та 13.09.2019 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» було здійснено попередню оплату за товар відповідно до Специфікації № ППЛ-0003979 до договору поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. на загальну суму 175 000,00 грн., що становить близько 61% загальної вартості товару, визначеної сторонами у Специфікації № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р.

Крім того, 25.09.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» за платіжним дорученням № 1787 38 000,00 грн. надмірно перерахованих коштів.

Таким чином, відповідачем не було повністю здійснено попередню оплату товару в розмірі, врегульованому сторонами, тож суд відхиляє доводи відповідача щодо порушення строку поставки товару позивачем.

Встановивши, що прострочка по оплаті товару, визначеного у специфікації, становить більше 10 банківських днів, суд приходить до висновку про правомірність нарахування штрафу згідно п.6.3 специфікації.

У відзиві № 15 від 28.04.2020 р. (вх. № 4936 від 04.05.2020 р.) ТОВ «Віптехнолоджі» просить суд зменшити розмір пені за неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки № 01/85/18 від 05.04.2018 р. на 90%.

У статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому, повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічне положення місить ч.3 статті 551 Цивільного кодексу України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17, що відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України має враховуватись судами при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що основна частина заборгованості за договором була погашена до звернення до суду з позовом, а розмір неустойки, заявллений до стягнення, майже дорівнює основній заборгованості (є значним). Враховуючи клопотання відповідача, неподання позивачем доказів завдання йому збитків неналежним виконанням даного зобов"язання, врахувавши інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру неустойки до 10 000,00 грн. Відмовляючи у зменшенні пені на 90%, суд враховує, що надмірне зменшення розміру пені взагалі нівелює її значення як засобу забезпечення виконання зобов`язання (Постанова КГС ВС від 04.02.2020 р. у справі № 918/116/19).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму договору, позивачем приведено розрахунок відсотків річних в розмірі 1 318,64 грн. (розрахунок в матеріалах справи, а.с. 9).

Водночас, відповідно до п. 4.3 договору Покупець здійснює попередню оплату в розмірі 100% вартості товару протягом 2 (двох) робочих днів з моменту виставлення Постачальником рахунку-фактури на погоджену Сторонами партію товару, якщо інші умови оплати не вказані в Специфікації або в інших додатках до цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару за видатковою накладною № ППЛ-0003121 від 08.10.2019 р. здійснювалась на підставі замовлення, вказаного у Специфікації № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р. А отже, строк для оплати повної вартості товару за вказаною видатковою накладною має розраховуватись в порядку п. 3 Специфікації із закінченням 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати поставки товару.

Видаткові накладні № ППЛ-0003141 від 09.10.2019 р., № ППЛ-0003408 від 25.10.2019 р., № ППЛ-0003568 від 08.10.2019 р. та № ППЛ-0004057 від 10.12.2019 р. не містять посилання на Специфікацію № ППЛ-0003979 від 09.09.2019 р., а тому строк для оплати повної вартості товару за вказаними видатковими накладними має розраховуватись з урахуванням п. 4.3 договору № 01/85/18 від 05.04.2018 р.

З огляду на вказане положення договору, з урахуванням приписів ст. 253 та ч. 5 ст. 254 ЦК України, які встановлюють правила визначення та обчислення строків, а також з огляду на те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення штрафних санкцій, суд здійснив перерахунок 3% річних за період з 23.10.2019 р. по 24.03.2020 р. та дійшов до висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 1 309,57 грн. (обраховуючи річні за заборгованістю накладної від 09.10.2019р., позивач не врахував, що прострочення згідно умов договору розпочалося з 11.09.2019р., а не з 09.10.2019р.; при перевірці річних за заборгованістю по іншим поставкам суд не виходить за межі позовних вимог ).

Контррозрахунку розміру відсотків відповідачем надано не було.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). У даному випадку суд дійшов висновку про часткове задовлення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки на підставі ст. 233 ГК та ч. 3 ст. 551 ЦК України покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки, оскільки таке зменшення є наслідком не необґрунтованості позовних вимог в цій частині, а виключно застосування судами свого права на таке зменшення, передбаченого наведеними нормами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного суду від 04.05.2018 р. у справі № 917/1068/17.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 101,77 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віптехнолоджі» (36003, м. Полтава, пров. Суконний, 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Холдінг Трейд» (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, 4, ) 45 933,63 грн. основного боргу, 10 000,00 грн. штраф за порушення строків оплати вартості поставленого товару, 1 309,57 грн. 3% річних; 2 101,77 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 ГПК України, інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву, а також строк, який встановлює суд у своєму рішенні, обчислюються з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.06.2020 р.

Суддя О.С. Мацко