ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року

м. Київ

Справа № 908/3736/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Стратієнко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:

позивача - Гаврилової О.Ю.,

відповідача - Волошиної Є.В., Лобікова Д.В.,

третьої особи 1 - не з`явився,

третьої особи 2 - не з`явився,

третьої особи 3 - Костюка І.І.,

прокуратури - Кузнецової Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед)

на рішення Господарського суду Запорізької області

у складі колегії суддів: Мірошниченко М. В., Колодій Н. А., Черкаський В. І.

від 06.06.2019 та

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Чус О. В., Кузнецов В. О., Чередко А. Є.

від 11.11.2019

за позовом JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед)

до Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фонд державного майна України, Акціонерне товариство "Сбербанк", VELBAY HOLDINGS LIMITED (Велбей Холдінгс Лімітед)

за участю Прокуратури Запорізької області

про стягнення 39 154 924,11 доларів США, що еквівалентно 835 141 406,20 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Компанія JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед) звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом до Акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" про стягнення заборгованості за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 у розмірі 39 154 924,11 доларів США, що еквівалентно 835 141 406,20 грн.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 в частині повернення отриманих від позивача грошових коштів та сплати відсотків за користування ними.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

08.02.2001 між Фондом державного майна України (продавець) та Закритим акціонерним товариством "АвтоВАЗ-Інвест" (покупець) укладено договір купівлі-продажу №КПП-307.

За умовами договору купівлі-продажу №КПП-307 Закрите акціонерне товариство "АвтоВАЗ-Інвест" придбало 423514923 простих іменних акцій Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", номінальною вартістю 0,25 гривень кожна, що становить 68,01% статутного фонду товариства за ціною 380 604 000 грн.

Відповідно до пункту 3.3 та пункту 5.1.1 договору купівлі-продажу №КПП-307 Закрите акціонерне товариство "АвтоВАЗ-Інвест" взяло на себе зобов`язання поряд зі сплатою ціни пакета акцій на користь продавця, здійснити інвестиції на суму, еквівалентну 200 000 000 доларів США на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" у порядку, визначеному додатком №1 до договору купівлі-продажу №КПП-307, а також зобов`язання щодо здійснення рефінансування зобов`язань Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" за кредитною угодою від 28.05.1997 у порядку, погодженому сторонами в додатку №2 до договору купівлі-продажу №КПП-307.

24.03.2006 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк", який діяв від імені Закритого акціонерного товариства "АвтоВАЗ-Інвест" на підставі договору доручення №К-201/4273 від 21.03.2006 та довіреності від 21.03.2006, та Компанією Velbay Holdings Limited був укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким Компанія Velbay Holdings Limited придбала пакет акцій Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" у кількості 423514923 простих іменних акцій, який у встановленому законом порядку був погоджений Фондом державного майна України.

Відповідно до умов договору від 24.03.2006 Компанія Velbay Holdings Limited стала правонаступником усіх прав і обов`язків Закритого акціонерного товариства "АвтоВАЗ-Інвест" за приватизаційним договором. У зв`язку з цим, Компанія Velbay Holdings Limited зобов`язалась здійснити рефінансування довгострокових зобов`язань Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" за кредитною угодою №14/02-145 від 28.05.1997 на суму, яка відповідає сумі невиконаних зобов`язань щодо рефінансування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2012 у справі №48/448-13/364, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 29.10.2014, встановлено порушення Компанією Velbay Holdings Limited взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу від 24.03.2006; задоволено позовні вимоги Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, розірвано договори купівлі-продажу пакета акцій Відкритого акціонерного товариства "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат", що становить 68,01 % статутного капіталу товариства та повернуто пакет акцій у державну власність в особі Фонду державного майна України.

25.11.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" (новим найменуванням якого є Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат") (позичальник), Judson Traiding Limited (кредитор) та Компанією "Velbay Holdings Limited" (поручитель) укладено договір позики № JT-ZALK/L-0000-000.

Відповідно до пункту 2.1 договору № JT-ZALK/L-0000-000 кредитор надає позичальнику на умовах та в строки, визначені даним договором, поновлювальну кредитну лінію в доларах США з максимальною сукупною основною сумою заборгованості $30.000.000,00 (тридцять мільйонів) доларів США.

У пункті 1.1 статті 1 договору позики сторони визначили значення термінів, які вживаються у даному договорі, зокрема:

- "кредит" - грошові кошти кредитора, які передаються у тимчасове користування у вигляді поновлювальної кредитної лінії в доларах США, з фіксованим максимальним лімітом, посвідчені гарантіями поручителя і позичальника та фіксованою відсотковою ставкою, що надаються позичальнику в порядку та на умовах договору;

- "банк" - Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Україна, м. Київ, який виконує в рамках даного договору позики за згодою кредитора, позичальника та поручителя роль банка-агента або інший Український банк, який щорічно підлягає Міжнародному аудиту;

- "дата видачі кредиту" - датою видачі кредиту вважається дата надходження коштів першого траншу на рахунок позичальнику у банку;

- "дата повного погашення" - дата, яка наступає через 1095 днів після дати набрання законної сили цього договору або більш пізня дата, на яку кредитор погодиться на власний розсуд в письмові формі (з врахуванням змін внесених додатковою угодою № 1 від 01.11.2010р. до договору позики);

- "відсоткова ставка" - річна відсоткова ставка у розмірі 6,5%.

Згідно із пунктом 2.2 договору позики грошові кошти, в рамках вказаного ліміту кредитної лінії, кредитор надає позичальнику окремими траншами, згідно направлених позичальником кредитору сповіщень про списання коштів шляхом кредитування доларового рахунку позичальника у банку, зазначеному у статті 19 даного договору.

Позичальник погашає кожен наданий транш повністю в дату погашення, яка застосовується к такому траншу (пункт 5.1 договору позики).

Пунктами 4.1, 4.3 договору позики сторони узгодили, що відсотки за користування кредитом нараховуються кредитором та підтверджуються банком виходячи з фіксованої ставки для всіх траншів кредиту у розмірі 6,5% річних. Відсотки нараховуються щоденно на фактичну суму кредиту і за весь час користування, починаючи з першого дня видачі кредиту і до дати повного погашення. З точки зору нарахування відсотків вважається, що у році 365 днів.

Відповідно до пункту 5.2 договору позики у період погашення кредиту позичальник погашає всю фактичну заборгованість за всіма отриманими траншами упродовж максимум 10 днів. Першочерговому погашенню підлягає поточна заборгованість за відсотками, далі позичальник погашає заборгованість за основною сумою кредиту. Надання кредитором в період погашення кредити нових траншей в рамках даного договору позики припиняється.

Договір позики набирає чинності з моменту його реєстрації у Національному Банку України та виконання сторонами умов статті 3 даного договору, та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе обов`язків. Дострокове припинення дії даного договору позики здійснюється шляхом підписання сторонами відповідної угоди про припинення дії договору позики (п. 18.1 договору позики).

В подальшому сторонами умови договору змінювались та доповнювались шляхом укладення додаткових угод до нього, а саме: додаткової угоди № 1 від 01.11.2010, додаткової угоди № 2 від 14.06.2011, додаткової угоди № 3 від 21.11.2013, додаткової угоди № 4 від 10.11.2014.

Договір позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 (зміни до договору) зареєстровано в управлінні Національного банку України в Запорізькій області за № 2 від 18.01.2010, додаток до реєстраційного свідоцтва № 1 від 22.12.2010, додаток до реєстраційного свідоцтва № 2 від 18.01.2010. Крім того, зміни до договору позики зареєстровано в управлінні Національного банку України в Миколаївській області 17.12.2014.

Рішенням Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1029/16 від 24.10.2017 додаткову угоду №4 від 10.11.2014 до договору позики №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009, якою сторонами змінено дату повного погашення (дату повернення суми позики) на більш пізній строк (не пізніше 25.12.2014) - визнано недійсною. Дане рішення Господарського суду Запорізької області у справі № 908/1029/16 від 24.10.2017 переглянуто в апеляційному та касаційному порядку та залишено судами вищих інстанцій без змін.

На виконання умов договору позики Judson Traiding Limited у період: з 05.02.2010 по 13.04.2011, у межах узгодженої сторонами договору поновлювальної кредитної лінії та на підставі отриманих від відповідача повідомлень про списання коштів, було здійснено перерахування на користь відповідача траншів на загальну суму 30 000 000,00 доларів США.

Однак, відповідачем в порушення умов договору, отриману суму позики у визначений строк позивачу не повернуто та не сплачено визначені договором відсотки.

Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики складає 39154924,11 доларів США (30 000 000,00 - сума позики, 9154924,11 - відсотки).

У платіжних документах, наданих позивачем на підтвердження перерахування суми позики наявні розбіжності при зазначені номеру договору, на підставі якого здійснювалось перерахування коштів, вказано договори №JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009 та №JT-ZALK/L-0000-00 від 25.11.2009.

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду мотивовані тим, що:

- у додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" визначено перелік юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції). Згідно із пунктом 230 додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.05.2018 до "Джадсон Трейдінг Лімітед" ("Judson Trading Limited"; Кіпр, Нікосія, 1101, Tagmatarchou Pouliou, 23, оф 4-5, реєстраційний номер 1486301 ) строком на 3 роки застосовано наступні санкції: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій на території України; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України; 4) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; 5) заборона здійснення державних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також державних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно із Законом; 6) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно із Законом України "Про санкції"; 7) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави; 8) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

- наявність чинних законодавчо встановлених триваючих обмежень відносно позивача щодо запобігання виведенню капіталів за межі України та зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, виключає можливість у даному випадку, під час дії таких обмежень, стягнення з відповідача на користь позивача заявлену до стягнення заборгованість.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

06 грудня 2019 року JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед) звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргоюю.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у даній справі, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

- місцевий та апеляційний господарські суди під час вирішення даного спору не застосували постанову Правління Національного банку України № 654 від 01.10.2015;

- судами попередніх інстанцій невірно застосовано положення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частини 1 статті 317, частини 2 статті 321 Цивільного кодексу України;

- суди першої та апеляційної інстанцій порушили приписи статей 2, 5, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України;

- судами не зазначено жодну правову норму, яка дає підстави вважати, що на час дії санкцій не підлягають судовому захисту порушені права, зокрема щодо повернення наданої позики та сплати відсотків за користування позикою.

6. Доводи інших учасників справи

Прокуратура Запорізької області подала відзив на касаційну скаргу JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед), в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Акціонерне товариство "Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат" подало письмові пояснення, в яких просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Компанія VELBAY HOLDINGS LIMITED (Велбей Холдінгс Лімітед) подала відзив на касаційну скаргу JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед), в якому просила її задовольнити.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ця норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на положення статті 4 Господарського процесуального кодексу України, і статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Відтак задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

Водночас, у рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Основними елементами, що визначають сутність будь-якого позову (індивідуалізуючі ознаки позову) являються предмет і підстава.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Вона опосередковується спірними правовідносинами - суб`єктивним правом і обов`язком відповідача.

Підставою заявленого позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та правову підставу вимог, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Обґрунтованість позовних вимог, а відтак наявність підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві визначається судом крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Одним з таких юридичних фактів є договір як один із різновидів правочину (частина 2 статті 202 Цивільного кодексу України).

У випадку виникнення між сторонами договірних правовідносин визначальною в даному контексті є оцінка договору, який згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України є підставою виникнення у сторін певного обсягу прав та обов`язків.

Відтак у разі обґрунтування заявленого позову посиланням на договірні відносини сторін, розглядаючи спір, суд перш за все має встановити правову природу договору з урахуванням якої визначається зміст спірних правовідносин та їх нормативне регулювання з наступним встановленням обсягу прав та обов`язків сторін, моменту виникнення зобов`язання.

Отже, визначення правової природи договору, як правочину, нерозривно пов`язано з оцінкою дій сторін, направлених на набуття (зміну, припинення) ними певних прав та обов`язків. Досліджуючи дійсні правовідносини сторін суди повинні проаналізувати його правову природу (суть умов договору) та ті дії, які сторони мали вчинити або вчинили на виконання зобов`язань, їх відповідність умовам договором.

Таким чином, суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16, в постанові Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2020 у справі № 210/5659/18.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частини 2, 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) перелік обставин, які є предметом доказування у справі; 2) перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 3) висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; 4) мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; 5) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику; 6) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 7) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 8) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Згідно із частиною 3 статті 282 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: а) встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; б) доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; в) мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу; г) чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду; ґ) висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Однак ухвалені рішення та постанова у даній справі наведеним вимогам не відповідають, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій взагалі не розглянуто спір по суті, не з`ясовано наявність/відсутність порушеного права чи інтересу позивача, не надано оцінки зібраним у справі доказам (в тому числі доказам поданим позивачем на підтвердження перерахування коштів за договором позики № JT-ZALK/L-0000-000 від 25.11.2009), які містяться у справі, не мотивовано відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), не надано оцінки аргументам учасників справи (в тому числі аргументам прокурора щодо відсутності в матеріалах справи належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів перерахування позивачем відповідачу 30 млн. доларів США за договором позики від 25.11.2009 № JT-ZALK/L-0000-000, який зареєстровано в управлінні Національного банку України в Запорізькій області за № 2 від 18.01.2010, та на підставі якого заявлено даний позов).

Водночас, відмовивши у задоволенні позову із посиланням на Закон України "Про санкції", суди попередніх інстанцій, в порушення вимог статей 238, 282 Господарського процесуального кодексу України, не зазначили, які конкретні норми Закону України "Про санкції" передбачають можливість відмови у задоволенні позову та/або свідчать про передчасність звернення позивача із даним позовом.

З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог статей 86, 236, 238, 282 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Допущені судами порушення не можуть бути усунуті Верховним Судом в силу меж розгляду справи в суді касаційної інстанції (стаття 300 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин Касаційний господарський суд вважає за необхідне касаційну скаргу JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед) задовольнити частково, оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати

Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат здійснюється за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу JUDSON TRADING LIMITED (Джадсон Трейдінг Лімітед) задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.06.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2019 у справі № 908/3736/15 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.А. Кролевець

Л.В. Стратієнко