ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

09.06.2020м. ДніпроСправа№ 904/3007/20

Суддя Фещенко Ю.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (49050, м.Дніпро, проспект Гагаріна, будинок 115; ідентифікаційний код 37807315)

до Філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (49107, м. Дніпро, проспект Гагаріна, будинок 115; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 09305480)

про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість з оплати експлуатаційних витрат за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку про відмову у її прийнятті з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття обмеження основоположних прав і свобод від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Як зазначено вище, відповідачем у справі визначено Філію - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Відповідно до частини 1 статті 44 Господарського процесуального кодексу України, усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Частиною 5 статті 44 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що юридична особа набуває процесуальних прав та обов`язків у порядку, встановленому законом, і здійснює їх через свого представника.

Філія - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" не є юридичною особою та не має процесуальної правоздатності і дієздатності, а тому не може бути самостійним учасником судового процесу.

Отже, цей спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На виконання частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України слід роз`яснити позивачу, що Філія - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" є структурним підрозділом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Таким чином, відповідачем за таким позовом може бути юридична особа - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" до Філії - Дніпропетровського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп. на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу, що зазначену позовну заяву подано до господарського суду без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, положеннями частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Позивачем до позовної заяви не додано належних доказів надсилання відповідачу - Філії - Дніпропетровському обласному управлінню Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", копії позовної заяви і доданих до неї документів за його адресою, що підтверджується актом Господарського суду Дніпропетровської області № 352/2/2020 від 05.06.2020.

Так, до позовної заяви помилково долучено поштовий опис вкладення, накладна та фіскальний чек на ім`я Господарського суду Дніпропетровської області.

Під час прийняття даної ухвали суд керується нормами статті 79 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, до позовної заяви не було долучено жодного доказу, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України було підставою для залишення позовної заяви без руху та встановлення строку для подання позивачем доказів направлення позовної заяви з доданими документами відповідачу. Однак, враховуючи, що позивач зазначив у позовній заяві - Філію - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" яка немає статусу юридичної особи, враховуючи характер спірних правовідносин, більш вірогідною є обставина, що дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства і залишення позовної заяви без руху та тягар необхідності подання вказаних вище доказів призведе до зайвих витрат та вчинення додаткових заходів, які не є ефективними, після чого у підсумку позовна заява буде повернута з тих підстав, з яких вона повертається даною ухвалою, що суперечить завданню господарського судочинства, яке превалює на будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Після усунення зазначених в ухвалі недоліків позивач не позбавлений права звернутися до господарського суду з позовом саме до юридичної особи в особі її філії.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 4-5, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва" до Філії-Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг № 9 від 03.01.2012 у загальному розмірі 155 983 грн. 52 коп.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна компанія Дніпропетровського науково-дослідного інституту будівельного виробництва".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 09.06.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток (на адресу позивача): позовна заява від 03.06.2020 з додатками, в т.ч. оригінал платіжного доручення про сплату судового збору № 955 від 03.06.2020.

Суддя Ю.В. Фещенко