ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"28" травня 2020 р. Справа № 924/1330/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Дідик Р.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м. Хмельницький

до Фізичної особи-підприємця Сікомас Юлії Анатоліївни, м. Хмельницький

про стягнення 105 068,44грн., з яких: 99 522,00грн. - основного боргу, 4 590,73грн. - пені, 424,00грн. - 3% річних, 531,71грн. - інфляційних втрат

Представники сторін:

від позивача: Ціммерман В.А. - згідно довіреності від 09.12.2019р.;

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

20.12.2019 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця Сікомас Юлії Анатоліївни, м. Хмельницький про стягнення 105 068,44грн., з яких: 99 522,00грн. - основного боргу, 4 590,73грн. - пені, 424,00грн. - 3% річних, 531,71грн. - інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням договору оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017р.

Ухвалою суду області від 13.01.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1330/19 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 04.03.2020 р. здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання

Ухвалою суду від 31.03.2020р. було продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/1330/19 та призначено підготовче засідання на 12.05.2020р.

Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 28.05.2020р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вони підтвердженні поданими в матеріали справи документами. Зазначає, що, відповідно до п.3.9 договору, орендна плата за перший та останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акту приймання-передавання орендованого майна. Зауважує, що зобов`язання відповідача сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном не припиняється, оскільки його припинення у розумінні умов спірного договору пов`язано з моментом повернення орендованого майна, а не фактом закінчення строку дії договору. Вказує, що відповідач після 15.07.2019р. спірне майно не повернув, а лише 25.02.2020р. дане майно було звільнено та передано позивачу державним виконавцем у примусовому порядку. Вказує, що з відповідача належить стягнути основний борг у вигляді орендної плати, пеню у відповідності до п. 8.2 договору, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідач у судове засідання не з`явився, представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами не скористалися, письмового відзиву на позов не надав, про причини неявки та неподання відзиву на позов суд не повідомив. При цьому, в силу приписів ст. 242 ГПК України, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання розгляду справи по суті. Ухвали направлялися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою, яка згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є його місцем проживання.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Фізична особа-підприємець Сікомас Юлія Анатоліївна зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 . між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (надалі - орендодавець) в особі Хмельницької філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" та Фізичною особою - підприємцем Сікомас Юлією Анатоліївною (надалі - орендар) укладено договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування комерційну нерухомість, розташовану в м. Хмельницькому в підвальному приміщенні 4-х поверхового будинку № 13 по вул. Проскурівській, загальною площею 184,3 кв.м., (приміщення №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 66, 67) для розміщення клубу по грі у більярд та теніс. Вартість майна, яке передається в оренду становить 165870,00 грн. (п. 1.1. договору).

Передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна, форма якого затверджена у додатку №1 до цього договору. Орендар зобов`язаний повернути орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна, в належному стані, з урахуванням природного зносу, не пізніше останнього дня строку дії договору. При цьому сторони підписують акт приймання-передачі (п.п. 2.1., 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, за домовленістю сторін орендна плата складається:

- плати за приміщення: на період проведення орендарем ремонтних робіт з 01.08.2017р. по 30.11.2017р. (включно) 37,50 грн. за 1 м.кв. орендованої площі без ПДВ, що становить 6911,25 грн. за 184,3 м.кв. без ПДВ; починаючи з 01.12.2017 року 75,00 грн. без ПДВ за 1 м.кв. орендованої площі комерційних приміщень, що становить 13822,50 грн. без ПДВ за 184,3 кв.м. за місяць;

- плати за послуги утримання комерційної нерухомості загальною площею 184,3 кв.м., що визначаються згідно Додатку 2 до договору. Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов`язання.

Пунктом 3.5 договору сторони визначили, що щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець надає орендарю Акт про надані послуги (або рахунок-акт), яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов`язаний підписати Акт про надані послуги (або рахунок-акт) та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця.

Орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку Орендодавцем не звільняє орендаря від сплати орендної плати за договором (п. 3.6 договору).

Розділом 5 договору визначені права сторін, де в п. 5.1. вказано, що орендодавець має право, зокрема, вимагати своєчасної оплати оренди майна; змінювати розмір орендної плати в порядку, передбаченому договором.

В свою чергу, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором (п. 6.1.5); у разі припинення договору оренди повернути орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки внаслідок погіршення стану або втрати (повної або часткової) майна з вини орендаря (п. 6.1.10.).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договором, сторони несуть відповідальність згідно із цим договором та законодавством України (п. 8.1. договору).

У разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення (п. 8.2. договору).

Цей договір набирає чинності з 19.06.2017р. і діє до 30.05.2020р. включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 01.08.2017р. (п. 12.1 договору).

Договір може бути достроково припинений, в тому числі, орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 1 місяць або не сплати їх в повному обсязі (п.п. 12.4, 12.4.4 договору).

До договору сторонами підписано додаток 1 (Акт приймання - передачі майна від 01.08.2017р.) та додаток 2 (Зведений розрахунок вартості послуг з утримання комерційної нерухомості).

Договір №68Е000-127/17 від 19.06.2017р. та додатки до нього підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

18.01.2019 року між сторонами у справі підписано угоду №1/2019 року про відтермінування оплати боргу за послуги комерційної оренди, надані за договором від 19.06.2017 року №68Е000-127/17, за умовами якої орендар визнає за собою борг перед Хмельницькою філією ПАТ "Укртелеком" у сумі 85454,42 грн., що утворився станом на 01.01.2019 року через несплату рахунків за надані послуги з оренди комерційної нерухомості, отримані за договором від 19.06.2017 року №68Е000-127/17. Орендодавець надає орендарю відтермінування в погашенні заборгованості з орендної плати на суму, зазначеній в п. 1 даної угоди, у термін до 01.04.2019 року з розбивкою по місяцях: до 01.02.2019 року - 28484,80 грн.; до 01.03.2019 року - 28484,80 грн.; до 31.03.2019 року - 28484,82 грн.

Орендар разом зі сплатою заборгованості, зазначеній в п. 1 даної угоди, зобов`язується щомісяця сплачувати орендну плату згідно умов даного договору від 19.06.2017 року №68Е000-127/17. Орендар визнає право орендодавця наступного дня після прострочення оплати, визначеної п. 2 угоди, без попереднього повідомлення застосування заходів примусового (судового) порядку щодо стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків оплати, з віднесенням судових витрат на рахунок боржника протягом 10-ти днів після прострочення оплати, визначеної п. 2 даної угоди.

У п. 5 угоди №1/2019 передбачено право орендодавця у разі невиконання орендарем на себе взятих зобов`язань по погашенню заборгованості в односторонньому порядку розірвати договір від 19.06.2017 року №68Е000-127/17.

Угода №1/2019 року підписана сторонами та скріплена печаткою орендодавця.

20.05.2019 року між позивачем та відповідачем укладено угоду №2/2019 про відтермінування оплати боргу за послуги комерційної оренди, надані за договором від 19.06.2017 року №68Е000-127/17, за умовами якої орендар визнає за собою борг перед Хмельницькою філією ПАТ "Укртелеком" в сумі 121961,64 грн., що утворилася станом на 01.05.2019 року через несплату рахунків за надані послуги з оренди комерційної нерухомості, отримані за договором від 19.06.2017 року №68Е000-127/17. Орендодавець надає орендарю відтермінування в погашенні заборгованості з орендної плати на суму, зазначеній в п. 1. даної угоди, у термін до 01.08.2019 року з розбивкою по місяцях: до 01.06.2019 року - 40654,00 грн.; до 01.07.2019 року - 40654,00 грн.; до 31.08.2019 року - 40653,64 грн. Орендар разом зі сплатою суми заборгованості, зазначеній в п. 1 даної угоди, зобов`язується щомісяця оплачувати поточну орендну плату згідно умов договору від 19.06.2017 року №68Е000-127/17. Орендар визнає право орендодавця наступного дня після прострочення оплати, визначеної п. 2 угоди, без попереднього повідомлення застосування заходів примусового (судового) порядку щодо стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків оплати, з віднесенням судових витрат на рахунок боржника протягом 10-ти днів після прострочення оплати, визначеної п. 2 даної угоди.

У п. 5 угоди №2/2019 передбачено, що у разі порушення орендарем строків погашення будь-якої частини боргу у вказані терміни та суми оплати, які зазначені в п. 2 даної угоди, договір від 19.06.2017 року №68Е000-127/17 вважається розірваним через 15 календарних днів із встановленої дати сплати певної частини боргу.

Угода №2/2019 набирає чинності з моменту її підписання сторонами і діє до 01.08.2019 року.

22.09.2017р., 27.08.2018р., 12.10.2018 року, 18.12.2018 року та 26.02.2019р. позивач звернувся до відповідача з листами №07/2730, №07/1596, №07/1791, №07/20115, №07/211, з проханням здійснити погашення заборгованості по договору оренди.

ФОП Сікомас Ю.А. 05.09.2018р., 17.01.2019р., 29.03.2019р., 06.112019р. зверталась з листами до позивача, згідно яких просила здійснити розстрочку заборгованості за договором оренди та гарантувала здійснення погашення заборгованості.

У листі №07/211 від 26.02.2019 року позивач просить ФОП Сікомас Ю.А. здійснити погашення заборгованості за договором від 19.06.2017 року №68Е000-127/17.

05.04.2019 року позивач звернувся до відповідача з листом №07/320, у якому просив сплатити заборгованість за договором оренди, яка станом на 01.04.2019 року становила 105374,64 грн., а також повідомив про одностороннє (дострокове) припинення з 23.04.2019 року договору оренди.

ПАТ "Укртелеком" у листі від 21.06.2019 року повідомив відповідача про дострокове припинення договору оренди згідно з п.п. 3) п. 12.4.4. розділу 12 Договору оренди.

Позивач надіслав відповідачу вимогу-повідомлення №7/846 від 26.06.2019 року щодо припинення договору оренди комерційної нерухомості №68Е000-127 від 19.06.2017 року, у якій повідомляє про те, що станом на 01.06.2019 року сума заборгованості за договором оренди становить 138548,64 грн., тому позивач на підставі 12.4.4. договору та ст. 782 ЦК України в односторонньому порядку розриває з 15.07.2019 року договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року. Окрім того, просить сплатити наявний борг та повернути орендоване приміщення.

До повідомлення позивачем долучено проект додаткової угоди до договору щодо його дострокового припинення.

Рішенням господарського суду від 21.10.2019р. у справі №924/784/19 задоволено частково позов ПАТ "Укртелеком", м. Київ в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м. Хмельницький до ФОП Сікомас Юлії Анатоліївни, м. Хмельницький про розірвання договору оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року, а саме:

стягнуто заборгованості за договором оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року, в сумі 138548, 64 грн. за період з 1 серпня 2017 року по 31 травня 2019 року включно, пеню - 27568,79 грн., 3% річних - 3283,71 грн., інфляційні втрати - 8080,69 грн. та витрати по сплаті судового збору - 4 431,72грн.;

зобов`язанно ФОП Сікомас Ю.А. звільнити та повернути позивачу майно - комерційну нерухомість (розташовану в м. Хмельницькому в підвальному приміщенні 4-х поверхового будинку №13, по вул. Проскурівській, загальною площею 184,3 кв.м., приміщення №1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 66, 67 згідно з планом за поверхами);

відмовлено в розірванні договору оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року, стягненні 8313,09 грн. пені, 977,1 грн. втрат від інфляції та 810,19 грн. 3% річних.

Судом при винесенні зазначеного рішення встановлено, що позивачем як наймодавцем правомірно, з врахуванням положень укладеного між сторонами договору та чинного законодавства, у зв`язку з систематичною несплатою орендних платежів, вчинено односторонню відмову від договору оренди, про що повідомлено орендаря з дотриманням строків, визначених п. 12.4. договору. Тобто, договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року є розірваним з 15.07.2019 року.

Рішення господарського суду від 21.10.2019р. у справі №924/784/19 в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 12.11.2019 року

Відповідно до поданого позивачем розрахунку за період з червня по листопад 2019 року заборгованість по договору оренди комерційної нерухомості від 19.06.2017 року №68Е000-127/17 відповідача складає 99 522,00грн.

Так, Хмельницькою філією публічного акціонерного товариства "Укртелеком" за оренду комерційної нерухомості (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13) відповідачу виставлялись наступні рахунки: №68-КІГ-19-13367 від 27.06.2019 року на суму 16 587,00 грн.; №68-КІГ-19-13518 від 31.07.2019 року на суму 16 587,00 грн.; №68-КІГ-19-13520 від 16.08.2019 року на суму 16 587,00 грн.; №68-КІГ-19-13720 від 30.09.2019 року на суму 16 587,00 грн.; №68-КІГ-19-13850 від 31.10.2019 року на суму 16 587,00 грн.; №68-КІГ-19-13962 від 30.11.2019 року на суму 16 587,00 грн. Всього на загальну суму 99 522,00грн.

Оскільки відповідач не здійснив сплату даних грошових коштів, то позивач звернувся про їх стягнення до суду, а також про стягнення 4 590,73грн. - пені, 424,00грн. - 3% річних, 531,71грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до акту державного виконавця від 25.02.2020р. було здійснено примусове звільнення приміщення та повернуто ПАТ „Укртелеком" в особі Хмельницької філії майно - комерційну нерухомість загальною площею 184,3кв.м, розташовану в м. Хмельницькому. Проведено опис та арешт майна, що знаходилося у вищевказаних приміщеннях, передано його на відповідальне зберігання.

25.02.2020р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу №924/784/19 від 12.11.2019р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 19.06.2017 року укладено договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17, за яким відповідачу передано в оренду комерційну нерухомість, розташовану в м. Хмельницькому в підвальному приміщенні 4-х поверхового будинку № 13 по вул. Проскурівській, загальною площею 184,3 кв.м., (приміщення №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 14, 66, 67) для розміщення клубу по грі у більярд та теніс.

Відповідно до аналізу умов договору, судом враховано, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані нормами закону щодо договору найму.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У пункті 3.5 договору №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року сторонами, передбачено, що щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця позивач надає відповідачу Акт про надані послуги (або рахунок-акт), яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Відповідач зобов`язаний підписати Акт про надані послуги (або рахунок-акт) та повернути його позивачу не пізніше 20 числа поточного місяця.

У відповідності до п. п. 3.6 договору, сторони узгодили, що орендна плата сплачується відповідачем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок позивача до 20 числа розрахункового місяця. Не виставлення рахунку позивачем не звільняє відповідача від сплати орендної плати за Договором.

На виконання умов договору №68Е000-127/17 від 19.06.2017р. позивачем по акту приймання-передачі від 01.08.2017р. було передано відповідачу майно.

Відповідно до п.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з рішення господарського суду Хмельницької області від 21.10.2019р. у справі №924/784/19, яке набрало законної сили 12.11.2019р., задовольняючи частково позовні вимоги господарський суд виходив з того, що договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року уже є розірваним з 15.07.2019 року, тому у суду в справі №924/784/19 були відсутні підстави для розірвання вказаного договору судовим рішенням.

Відповідно до частин другої, третьої статті 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини дострокового розірвання договору в односторонньому порядку, зобов`язання сторін за зазначеним договором припинились.

Таким чином, станом на дату звернення позивача з позовом до суду між сторонами відсутні договірні правовідносини згідно умов договору №68Е000-127/17 від 19.06.2017р. починаючи з 15.07.2019р.

Враховуючи викладене, судом враховано, що необґрунтованим є нарахування позивачем орендної плати, починаючи з 15.07.2019 року по листопад 2019 року, саме на підставі договору оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017р., зокрема пп. 3.1.1 та 3.9 договору. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020р. по справі №920/1214/17).

З огляду на зазначене, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд, здійснивши власний перерахунок, дійшов висновку, що належними до стягнення з відповідача, згідно договору №68Е000-127/17 від 19.06.2017р., будуть вимоги позивача щодо сплати орендної плати в сумі 24612,97грн. за період з червня 2019 року по 15 липень 2019 року (16 587,00грн. + 8025,97грн.). В стягненні решти орендної плати слід відмовити.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі п.п. 8.2 договору 4 590,73грн. пені за період з 21.07.2019р. по 21.11.2019р.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями ст.546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня може бути стягнута лише у тому випадку, коли основне зобов`язання прямо забезпечено неустойкою (пеня, штраф) у чинному договорі, а також ним встановлено її розмір (встановлено за згодою сторін), або стягнення пені за невиконання основного зобов`язання передбачено законом.

Тобто, необхідною умовою для застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру. (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4156/18).

В той же час, як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені, долученого до позовної заяви, позивач заявляє до стягнення з відповідача пеню, нараховану за період прострочення сплати орендних платежів з 21.07.2019р. по 21.11.2019р. (включно), тобто за період після розірвання договору (15.07.2019р.).

Однак, судом враховано, що забезпечення неустойкою (у вигляді пені) виконання відповідачем зобов`язання зі сплати орендних платежів припинилося у зв`язку із розірванням договору, тобто договірна санкція (пеня) підлягає нарахуванню лише до дати розірвання договору, а тому відсутні підстави для її застосування до відповідача після припинення договору.

Іншої угоди, якою б було забезпечено неустойкою виконання відповідачем грошового зобов`язання після розірвання договору сторонами спору суду не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову в частині заявлених позивачем до стягнення сум пені.

Щодо стягнення з відповідача 424,00грн. - 3% річних за період з 21.07.2019р. по 21.11.2019р., судом враховано наступне.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляє до стягнення з відповідача 3% річних, нараховані за прострочення сплати орендних платежів за період з червня по листопад 2019 року (включно), тобто за період як до так і після розірвання договору (15.07.2020р.).

В той же час, судом звернуто увагу, що застосування 3% річних як похідних вимог від суми основного грошового зобов`язання, а саме - орендних платежів нарахованих після розірвання договору, є необґрунтованим.

Таким чином, під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних (за допомогою системи „Законодавство"), в межах періодів визначених позивачем, суд прийшов до висновку, що належними до стягнення будуть 3% річних у сумі 230,40грн., тобто 169,05грн. за період з 21.07.2019р. по 21.11.2019р. на суму боргу за червень 16587,00грн. та 61,35грн. за період з 21.08.2019р. по 21.11.2019р. на суму боргу за липень 2019р. 8025,97грн. В стягнення решти 3% річних слід відмовити.

Стосовно нарахувань втрат від інфляції в сумі 531,71грн. на вказані позивачем в розрахунку періоди, судом враховано наступне.

Індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

Судом враховано, що позивач при здійсненні розрахунку інфляції у встановлених ним періодах здійснив нарахування на суми орендної плати, які нараховані після розірвання договору №68Е000-127/17 від 19.06.2017р.

Зважаючи на викладене, суд, здійснивши власний перерахунок (за допомогою програми „Законодавство") вважає, що заявлені інфляційні втрати правомірно нарахованим будуть у розмірі - 295,33грн. на суму боргу за червень (16 587,00грн.) та липень (8025,97грн.) у межах періодів визначених позивачем. В стягненні решти слід відмовити.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стосовно тверджень відповідача, що зобов`язання сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном не припиняється, оскільки його припинення у розумінні умов спірного договору пов`язано з моментом повернення орендованого майна, а не з фактом закінчення строку дії договору, судом оцінюється критично з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України розірвання договору є підставою для припинення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди комерційної нерухомості №68Е000-127/17 від 19.06.2017 року припинився не у зв`язку із закінченням строку його дії, також автоматичної пролонгації його дії, застосовуючи імперативні приписи ст. 284 ГК України і ст. 764 ЦК України також не відбулося. Договір був розірваний у відповідності до його вимог. При цьому судом звернуто увагу, що розірвання договору спричиняє припинення договірного зобов`язання.

Аналіз частини першої статті 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України.

Судом звернуто увагу, що статус вказаної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача з повернення орендованого майна виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець у цьому випадку позбавлений можливості застосувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання свого зобов`язання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі визначеному статтею 785 Цивільного кодексу України.

Таким чином, неповернення майна з орендного користування у визначений договором оренди строк є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року по справі №910/12949/16 та від 16.03.2020р. по справі №922/227/19.

Суд звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка пов`язана із належним здійсненням правосуддя, зокрема у справі „Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04), зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої має виконувати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вище встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, повно та всебічно дослідивши та оцінивши наявні докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню частково на суму 24 612,97грн. основного боргу, 230,40грн. 3% річних та 295,23грн. втрат від інфляції.

В решті суми позовних вимог належить відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на сторони пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Київ в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком", м. Хмельницький до Фізичної особи-підприємця Сікомас Юлії Анатоліївни, м. Хмельницький про стягнення 105 068,44грн., з яких: 99 522,00грн. - основного боргу, 4 590,73грн. - пені, 424,00грн. - 3% річних, 531,71грн. - інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сікомас Юлії Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Т. Шевченка, буд. 18, код 21560766) в особі Хмельницької філії ПАТ "Укртелеком" (29013, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13, код 01182500) 24 612,97грн. (двадцять чотири тисячі шістсот дванадцять гривень 97 коп.) основного боргу, 230,40грн. (двісті тридцять гривень 40 коп.) 3% річних, 295,23грн. (двісті дев`яносто п`ять гривень 23коп.) втрат від інфляції, 459,70грн. (чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 70 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.06.2020р.

Суддя С.І. Крамар

Віддруковано 4 примірники (надісл. всім реком. з повідом.):

1-до справи;

2-3 - позивачу Хмельницька філія ПАТ "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Т.Шевченка, буд. 18; 29001, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 68);

4- відповідачу ФОП Сікомас Ю.А. ( АДРЕСА_1 ) .