ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 місто Дніпро Справа № 908/2213/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Ковальов Д.В., адвокат, ордер АР №1009644 від 03.02.2020 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 (повне рішення складено 19.12.2019, суддя Корсун В.Л.) у справі №908/2213/19

за позовом: Приазовської селищної ради, смт. Приазовське, Приазовський район, Запорізька область

до відповідача: Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни, м. Запоріжжя

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни, смт.Приазовське, Приазовський район, Запорізька область,

про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Приазовська селищна рада звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовом про:

- визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. №41463529 від 06.06.2018, прийнятого Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною;

- скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо магазину літ. А загальною площею 160,9 кв.м. за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №912/2213/19 позов задоволено: визнано незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 06.06.2019 індексний номер 41463529, прийняте державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною; з Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області на користь Приазовської селищної ради стягнуто 3 842 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що при зверненні до державного реєстратора Кірізлєєвою Галиною Миколаївно не було додано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Місцевим господарським судом встановлено, що представник позивача в судових засіданнях повідомив суд, що виконавчим комітетом Приазовської селищної ради адреса на новозбудований об`єкт не присвоювалась та відсутня в договорі оренди земельної ділянки від 03.09.1999.

Враховуючи, що при зверненні із заявою до державного реєстратора Кірізлєєвою Галиною Миколаївно не було додано весь пакет документів, необхідних для проведення державної реєстрації, а саме документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Приазовської селищної ради до державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому місцевим господарським судом відхилені посилання відповідача та третьої особи на Тимчасовий порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна з посиланням на те,що вказаний порядок набрав чинності лише з 28.04.2019, не має жодного відношення до подій, які відбувались 06.06.2018 (дата спірної державної реєстрації).

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Кірізлєєва Галина Миколаївна звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд фактично не розглянув одну позовну вимогу, оскільки позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру (про визнання незаконним рішення та про скасування запису), а в резолютивній частині зазначено лише про визнання недійсним рішення та не зазначено нічого стосовно вимоги про скасування запису, однак судовий збір стягнуто як за дві розглянуті немайнові вимоги.

Апелянт зазначає, що ним здійснювалось будівництво Торгового комплексу і автостоянки по вул. Горького, 68 в смт. Приазовське, частина якого зареєстрована в державному реєстрі речових прав (запис №157070881 від 21.02.2019); магазин (літ. А) є частиною цього комплексу (частиною складного об`єкта містобудування), тому висновок місцевого господарського суду про ненадання документу про присвоєння адреси як підстава для визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на магазин та скасування запису про державну реєстрацію є помилковим. Адреса магазину (об`єкту нерухомості) міститься в технічному паспорті об`єкта. Крім того, апелянт неодноразово звертався до позивача із проханням про присвоєння адреси, яке залишено без задоволення. На думку апелянта, присвоєння іншої адреси магазину (у разі її присвоєння) буде підставою для внесення відповідних змін до державного реєстру.

Також апелянт звертає увагу на те, що з 28.04.2019 подання документу про присвоєння адреси не вимагається.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Широбокової Л.П., Чус О.В.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 16.03.2020.

28.02.2020 від Приазовської селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, рішення господарського суду просить залишити без змін. Позивач зазначає про незаконність рішення про державну реєстрацію, посилаючись на неподання ОСОБА_1 документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, який був обов`язковим на час подання заяви про державну реєстрацію. Позивач стверджує, що саме до його повноважень належить прийняття рішень про присвоєння адрес, однак рішення про присвоєння адреси магазину позивачем не приймалось. Оскільки надані для реєстрації документи не в повному обсязі, державним реєстратором прийнято незаконне рішення про державну реєстрацію об`єкта.

Розгляд справи був відкладений з 16.03.2020 на 08.04.2020.

У зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №3 від 31.03.2020 розгляд справи №908/2213/19, призначений у судове засідання на 08.04.2020, не відбувся.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Чус О.В. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2020 визначено для розгляду справи №908/2213/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Широбокова Л.П.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020 справу №908/2213/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Подобєда І.М., Широбокової Л.П., розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19 призначений в судове засідання на 15.06.2020 о 15:30 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2020 задоволено клопотання адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича (представника Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини) про проведення судового засідання у справі №908/2213/19 15.06.2020 о 15:30 год. в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення для адвоката Ковальова Дмитра Валерійовича (представника Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини) в Приазовському районному суді Запорізької області.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.06.2020, представник апелянта підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник Приазовської селищної ради та Державний реєстратор Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марина Юріївна у судове засідання, яке відбулося 15.06.2020, не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (ухвал) судових повісток, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась; розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні відбувався до ведення карантину 16.03.2020 за участю представника позивача; Приазовська селищна рада та Державний реєстратор Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марина Юріївна не скористалися правом взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду з використання власних технічних засобів, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі їх представників.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 03.09.1999 між Приазовською селищною радою (орендодавець) та Приватним підприємцем Кірізлєєвой Галиною Миколаївною (орендар) був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно з яким (розділ 1) орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку, розташовану у селищі Приазовське, вул. Горького, поблизу автотраси Ростов-Одеса, біля джерела "Гук". В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,12 га земель загального користування, згідно з планом, що є невід`ємною частиною цього договору. Зазначена земельна ділянка передається в оренду для благоустрою, реконструкцію дренажу, наведення порядку, розміщення торгівельних місць.

Відповідно до розділу 2 договору цей договір укладено на строк 20 років і набирає чинності з моменту його реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів. Передача земельної ділянки провадиться на підставі акту у 2-денний строк. У разі виявлення бажання сторін на продовження дії договору зацікавлена сторона повинна повідомити другу сторону письмово про бажання пролонгації договору на новий строк не пізніше ніж за 6 місяців до закінчення строку договору. Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дії у випадках, коли після набуття чинності договору законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором, а також при зміні власника землі або орендаря, якщо інше не передбачено в договорі.

Згідно із розділом 10 договору, цей договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та підлягає державній реєстрації в Приазовському районному відділі земельних ресурсів.

Відповідно до акту приймання-передачі від 03.09.1999 Приазовська селищна рада передала, а Приватний підприємець Кірізлєєва Галина Миколаївна прийняла земельну ділянку загальною площею 0,12 га, розташовану між територією автостоянки в районі джерела "Гук" та тротуарної доріжки із земель населеного пункту Приазовське.

19.09.2012 ОСОБА_1 повідомила виконавчий комітет Приазовської селищної ради (про що свідчить штамп вхідної кореспонденції позивача від 19.09.2012 № 831) про початок виконання будівельних робіт з будівництва торгового комплексу і автостоянки за адресою: АДРЕСА_1 Запорізька АДРЕСА_2 Горького, вид будівництва нове будівництво, код об`єкта - 1230.1. Проектна документація розроблена Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольбпроект", під керівництвом ОСОБА_2 та затверджена замовником наказ ОСОБА_1 від 28.05.2012 "Про затвердження проектної документації", категорія складності: ІІІ категорія.

Згідно із декларацією про початок виконання будівельних робіт, розпочалось будівництво торгового комплексу і автостоянки за адресою: АДРЕСА_3 .

Листом за вих. від 24.09.2012 № 1483 виконавчий комітет Приазовської селищної ради заперечив проти капітального будівництва на вказаній земельній ділянці.

12.02.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області зареєстровано декларацію за №ЗП 94 про готовність об`єкта до експлуатації, в якій зазначено, що замовником ( ОСОБА_1 ) проведено будівництво торгового комплексу і автостоянки, І черга магазин (літ. А), 1230.1 ІІІ категорії складності за адресою: АДРЕСА_4 .

Згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2018 за № 126564131 Державним реєстратором Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Мариною Юріївною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 41463529 від 06.06.2018 та зареєстроване право власності за ОСОБА_1 на об`єкт нежитлової нерухомості, а саме магазин літ. А, загальною площею 160,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245, номер запису про право власності 26486582.

Приазовська селищна рада вважає вищевказане рішення державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно М.Ю. таким, що було прийнято з порушенням норм законодавства; в частині реєстрації права власності незаконним; а запис про державну реєстрацію права власності таким, що підлягає скасуванню, проти чого заперечують відповідач та третя особа, що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень інд. №41463529 від 06.06.2018 та скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо магазину літ. А загальною площею 160,9 кв.м. за ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245).

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (стаття 182 Цивільного кодексу України).

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до статті 2 якого державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 2-1) одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" заявник - це власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Згідно з частинами 2-4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абз. 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено перелік підстав для державної реєстрації прав. Так, відповідно до п. 1, 6, 9, 13, 14 частини 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема:

- укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

- свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

- судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

- рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

- інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок № 1127), який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (пункт 1 Порядку).

Відповідно до абз. 1 пункту 6 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до пункту 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Відповідно до пункту 41 Порядку №1127 для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;

4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);

5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.06.2018 за №126564131, підставою для виникнення права власності ОСОБА_1 до державного реєстратора були подані наступні документи (дослівно):

- технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 21.12.2015, видавник: ТОВ "Регіональне бюро технічної інвентаризації";

- договір оренди земельної ділянки (дублікат, що має силу оригіналу), серія та номер: 965, виданий 03.09.1999, видавник: Коверзнєв С.В., приватний нотаріус Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області (дублікат, що має силу оригіналу, виданий Коверзнєвим С.В., приватним нотаріусом Приазовського районного нотаріального округу Запорізької області 13.03.2012, зареєстровано за №155);

- декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЗП94, видану 09.02.2016, видавник: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Документ отримано з ЄДР.

Місцевим господарський судом встановлено, що при зверненні до державного реєстратора Кірізлєєвою Галиною Миколаївною не було додано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; згідно з поясненнями представника позивача виконавчим комітетом Приазовської селищної ради адреса на новозбудований об`єкт не присвоювалась та відсутня в договорі оренди земельної ділянки від 03.09.1999.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог Приазовської селищної ради до державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, посилаючись на те, що ним здійснювалось будівництво "Торгового комплексу і автостоянки" по вул. Горького, 68 в смт. Приазовське, частина якого зареєстрована в державному реєстрі речових прав (запис №157070881 від 21.02.2019); магазин (літ. А) є частиною цього комплексу (частиною складного об`єкта містобудування), тому висновок місцевого господарського суду про ненадання документу про присвоєння адреси як підстава для визнання незаконним рішення про державну реєстрацію права власності на магазин та скасування запису про державну реєстрацію є помилковим. Адреса магазину (об`єкту нерухомості) міститься в технічному паспорті об`єкта; апелянт неодноразово звертався до позивача із проханням про присвоєння адреси, яке залишено без задоволення.

Таким чином, апеляційна скарга спрямована на захист права власності Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на нерухоме майно щодо магазину літ. А загальною площею 160,9 кв.м.

Відповідно до абз. 1-3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Спір про скасування рішення, запису щодо скасування права власності на об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав на цей об`єкт. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено відповідний запис у Реєстрі. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру. Під час вирішення такого спору з`ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття юридичною особою права власності на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із чим ці вимоги є приватноправовими та підлягають розгляду за правилами Господарського процесуального кодексу України (пункти 25, 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №911/1580/18).

Реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 12.03.2019 року у справі №911/3594/17).

Отже, належним відповідачем у справі про скасування рішення щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно є саме особа, права на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки оскарження рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо такого нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею прав на дане майно.

Необхідність залучення до участі в таких спорах державного реєстратора саме як співвідповідача фактично віднесено Великою Палатою Верховного Суду на розсуд позивача, а саме, якщо позивач вважає його винним у порушенні прав.

Відповідно до статті 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

Між тим, місцевим господарським судом розглянуто справу по суті, за результатами чого ухвалено рішення про задоволення позову, при цьому суд, скасувавши рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості, фактично вирішив спір про права та обов`язки третьої особи (Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни), до якої фактично також було заявлено позовні вимоги, і яку не було залучено до участі у справі як співвідповідача.

Наведене свідчать про порушення місцевим господарським судом принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як основних засад судочинства, встановлених пунктами 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

За приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, у томі числі, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Між тим, ухвалюючи рішення про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомості, місцевий господарський суд фактично вирішив спір про право власності Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на нерухоме майно щодо магазину літ. А загальною площею 160,9 кв.м., яку не було залучено до участі у справі як співвідповідача.

Крім того, як правильно зазначено апелянтом, приймаючи рішення про задоволення позову, місцевим господарським судом не наведене обґрунтування підстав для задоволення вимоги про скасування запису про державну реєстрацію.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19 з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 277, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни на рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2019 у справі №908/2213/19 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову Приазовської селищної ради до Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стягнути з Приазовської селищної ради на користь Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2881,50 грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16.06.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Подобєд