ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1652/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову (вх.№2-2645/20 від 09.06.2020)

у справі №916/1652/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Чернявської Тетяни Григорівни

( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , салон штор "Татьянин день",

м. Кременчук АДРЕСА_3 )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ірини Феофанівни

( АДРЕСА_4 )

про стягнення 8232,45 доларів США (що еквівалентно 219724,09 грн.)

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Чернявська Тетяна Григорівна звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ірини Феофанівни про стягнення 8232,45 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення угоди про розірвання договору поставки, відповідно до якої грошові кошти мають бути повернуті.

Позивач вказує, що між сторонами було укладено договір поставки, згідно з яким Постачальник (відповідач) зобов`язується поставляти і передвати у власніть Покупця (позивача) визначений Договором товар відповідно до зразків брендування (еталонів-зразків) Постачальника в установлений строк, а Покупець зобов`язується в порядку і на умовах Договору приймати цей товар та своєчасно сплатити за нього певну грошову суму. Вказує, що на виконання вказаного Договору Сторони підписали Акт приймання-передачі грошових коштів. Окрім того, в процесі виконання договору було сплачено додаткові суми.

Також позивач зазначає, що 27.02.2020 між сторонами було укладено Угоду про розірвання Договору поставки, за умовами якої Постачальник зобов`язується повернути Покупцю протягом 30 календарних днів з моменту підписання даної угоди 8232,45 доларів США. Однак, позивач вказує, що кошти не були повернуті.

Одночасно із позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову (вх.№2-2645/20 від 09.06.2020), відповідно до якої позивач просить:

- накласти арешт на грошові кошти в межах суми позову, які розміщені на картковому рахунку НОМЕР_1 НОМЕР_2 НОМЕР_3 , що відкритий на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в АТ КБ "Приватбанк", а також на усіх інших рахунках Фізичної особи-підприємця Бондаренко Ірини Феофанівни (РНОКПП НОМЕР_4 ), в будь-яких банківських або в інших кредитно-фінансових установах, крім коштів, звернення стягнення на які заборонено законом;

- накласти арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 , яка АДРЕСА_6 (реєстраційний номер майна 17775426) та належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), накласти арешт на автомобілі MITSUBISHI LANCER 2000 року, дата державної реєстрації за особою 06.01.2012 року та автомобіль FORD FOCUS 2012 року випуску, дата державної реєстрації за особою 17.12.2019, які належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на праві власності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує, що вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на відчуження майна, матиме наслідком неможливість виконання рішення суду та реального захисту прав та інтересів особи, за захистом яких вона звернулась до суду. Зазначає, що неодноразово зверталася до відповідача з листами щодо виконання умов Угоди про розірвання договору та повернення грошових коштів. При цьому ФОП ОСОБА_1 не здійснила жодних дій, спрямованих на добровільне повернення коштів та ухиляється від виконання зобов`язання щодо повернення коштів навіть після пред`явлення вимоги в порядку досудового врегулювання спору.

Окрім того, позивач вказує, що йому відомо, що відповідач також укладала договори поставки з іншими підприємцями з інших областей України, які в подальшому було також розірвано і сторони домовились про повернення один одному товару та грошових коштів. Проте, згідно з листами від 30.05.2020 та від 05.06.2020 ФОП ОСОБА_1 Ф ОСОБА_2 свої зобов`язання перед іншими покупцями також не виконала і грошові кошти не повернула. Таким чином, відповідач має непоодинокі випадки ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань та тривалого їх невиконання.

Зазначає, що відомості про ФОП Бондаренко ОСОБА_3 містяться в Єдиному державному реєстрі боржників, що свідчить про те, що особа тривалий час не виконує рішення уповноважених державних органів в частині стягнення коштів.

Враховуючи зазначене вище, вказує, що належним способом забезпечення коштів є арешт грошових коштів в межах ціни позову.

Також вказує, що відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" у стягувача виникає право на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, у тому числі єдине житло, просить накласти арешт на 1/3 частини квартири, яка належить відповідачеві на праві власності.

Крім того, посилається на наявність у відповідача транспортних засобів, і просить, враховуючи значний розмір заборгованості, а також наявність інших осіб, яким відповідач зобов`язана повернути коштів, а також враховуючи передбачену законом відповідальність ФОП усім своїм майном, просить накласти арешт на транспортні засоби відповідача.

Зазначає, що у випадку неможливості фактичного виконання рішення суду про стягнення коштів, підприємницькій діяльності позивача буде завдана непоправна шкода, яка може потягнути за собою її припинення через інші боргові зобов`язання та відсутність обігових коштів.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Положеннями ст.136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст.137 ГПК України визначено перелік заходів забезпечення позову, а також регламентовано, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9).

Зі змісту заяви вбачається, що позивач припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду з даного спору у разі задоволення позову з підстав неналежного виконання відповідачем Угоди про розірвання договору поставки та ухилення від сплати 8232,45 доларів США.

Між тим, на думку суду, наведені позивачем обставини не є достатньою підставою вважати імовірним утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів.

Наразі заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Суд зазначає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Поряд з цим, судом встановлено, що заявником при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову не було подано належних та допустимих в розумінні приписів ГПК України доказів наявності підстав, що можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

При цьому, невиконання вимог претензій відповідачем не свідчить про потенційне ухилення від виконання рішення суду, а свідчить виключно про наявність спору між сторонами.

Водночас, позивачем надано листи Фізичних осіб-підприємців Гори Алли Володимирівни та ОСОБА_4 про невиконання контрагентом ФОП ОСОБА_1 умов договору. В одному з листів зазначено про укладення між відповідачем та ФОП Гора А.В. договору поставки, а надалі і договору про розірвання договору поставки від 28.02.2020, відповідно до якого нібито ФОП ОСОБА_1 має повернути грошові кошти у розмірі 305200,00 грн., які станом на 30.05.2020 не повернуті.

Також наданий лист, де зазначено про укладення між відповідачем та ФОП Смірновою І.Б. договору поставки, а також угоди про розірвання договору поставки від 28.02.2020, відповідно до якої ФОП Бондаренко І.Ф. нібито має повернути грошову суму у розмірі 8000,00 доларів США, однак, станом на 30.05.2020 вказані грошові кошти не повернуті.

Щодо вказаних листів суд зазначає, що вони не можуть бути доказами наявності заборгованості у відповідача перед іншими контрагентами, оскільки кореспонденція між сторонами, не пов`язаними договірними відносинами, щодо наявності боргу третьої особи не може підтверджувати наявність будь-яких фактів, а може лише свідчити про можливу наявність спору між суб`єктами господарювання. У матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази наявності підтвердженої заборгованості відповідача перед третіми особами, зокрема, відповідно до судових рішень.

Відносно інформації з Єдиного реєстру боржників від 03.06.2020, відповідно до якої на виконанні Другого Київського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №61642015 за документом, який видав ВАП УПП в Одеській області про стягнення штрафів у справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, - суд зазначає, що вказана інформація не свідчить ані про суму штрафу, ані про тривалу несплату такого штрафу, але лише про його наявність.

Таким чином, судом не встановлено системних дій ФОП ОСОБА_1 з ухилення від виконання рішень чи сплати заборгованості.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заявник не довів суду, що невжиття вказаних ним заходів зможе істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення його порушених чи оспорюваних прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову, слід відмовити.

Також, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє будь-які дії з підготовки чи проведення відчуження належного йому майна та якого саме, виведення грошових коштів з рахунків, а саме лише припущення про можливість ухилення від виконання рішення не є достатньою та обґрунтованою підставою для накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_1 , у тому числі на кошти на рахунках.

Водночас, сам по собі суттєвий розмір позовних вимог не може бути безумовною підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, господарський суд вважає заяву ФОП Чернявська Т.Г. про забезпечення позову необґрунтованою, у зв`язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених ст.136 ГПК України умовою вжиття судом заходів забезпечення позову, покладається згідно зі ст.74 ГПК України саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Заява ФОП Чернявська Т.Г. про вжиття заходів забезпечення позову грунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обгрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів, отже підстави для задоволення такої заяви відсутні.

Керуючись ст.ст.136, ст.137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Чернявської Тетяни Григорівни про забезпечення позову (вх.№2-2645/20 від 09.06.2020) у справі № 916/1652/20 відмовити.

Ухвала набирає чинності 10.06.20 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням положень п.4 розділу Х ГПК України.

Суддя Р.В. Волков

Учасники справи мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді.

Для обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу потрібно зареєструвати електронний кабінет в Електронному суді за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/

Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі електронного документу (ЕД) та електронної копії паперового документу (ЕКПД). Суди приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки.