ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

09 червня 2020 року Справа № 926/861/20

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 926/861/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна", м. Київ,

до Фермерського господарства "Відродження 2007", с. Ворничани Хотиняського району Чернівецької області,

про стягнення заборгованості у сумі 690961,01 грн.,

за участю секретаря судового засідання Гаврилюк І.С.,

представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

(явка не обов`язкова),

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "Агріматко-Україна", м. Київ, звернулося з позовом до Фермерського господарства "Відродження 2007", с. Ворничани Хотинського району Чернівецької області, про стягнення заборгованості по розрахунках за товар - сільскогосподарську техніку, на суму 690961,01 грн., у тому числі 407543,00 грн. основного боргу, 201846,40 грн. пені, 50932,60 грн. інфляційних втрат та 30639,01 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № СХТ-013000064 від 17.04.2018 щодо оплати поставленого товару - сівалки точного висіву причіпної NХ2 (8 рядів) з відгортачами, в зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, передбачену договором пеню та компенсаційні платежі, нараховані у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 23.04.2020 року за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 19.05.2020 за участю представників сторін, від позивача витребувано додаткові документи, відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов та, в разі наявності, заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження.

У зв`язку з неподанням відзиву на позов, неявкою представників сторін та не врученням ухвали від 23.04.2020 відповідачеві суд ухвалою від 19.05.2020 відклав розгляд справи в судовому засіданні на 09.06.2020, участь сторін у судовому засіданні визнано не обов`язковою.

Зазначеною ухвалою відповідачеві встановлено строк до 01.06.2020 для подання відзиву на позов, роз`яснено відповідачеві обов`язок повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи та про наслідки такого неповідомлення і неподання відзиву на позов.

Також сторонам роз`яснено можливість подати документи по справі (заяви, клопотання, пояснення, відзиви, витребувані документи тощо) в електронному вигляді на електронну адресу господарського суду, через особистий кабінет в підсистемі "Електронний суд", або поштою.

На дату проведення 09.06.2020 судового засідання у справі № 926/861/20 відзиву на позов не надійшло.

Надіслана на юридичні адреси сторін ухвала суду від 19.05.2020 повернулася без вручення з таких причин: позивачу не вручено в зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, відповідачеві - за закінченням терміну зберігання.

Стосовно позивача в матеріалах справи в наявності підтвердження про отримання ТОВ "Агріматко-Україна" ухвали від 19.05.2020 на електронну адресу, вказану в позовній заяві.

Стосовно не вручення відповідачеві ухвали від 19.05.2020 суд зазначає наступне.

Згідно з нормою частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010 р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005 р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006 р., "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004 р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до статей 2, 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене вище суд доходить висновку, що не вручення відповідачеві ухвал у справі № 926/861/20 є наслідком його несумлінного ставлення до виконання своїх процесуальних обов`язків, зокрема щодо обов`язку повідомити суд про місцезнаходження ФГ "Відродження 2007".

У свою чергу, суд своєчасно і належним чином виконав усі передбачені Господарським процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судових засідань, відклав розгляд справи ухвалою від 19.05.2020, роз`яснив відповідачеві його процесуальні обов`язки і наслідки їх невиконання, повідомив про можливість подати документи до суду дистанційно.

Крім того, ухвали суду від 23.04.2020 і 19.05.2020 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є відкритим для будь-якої особи у будь-який час.

З огляду на наведене, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання 09.06.2020 обов`язковою не визнавалась, з метою дотримання розумних строків вирішення спору, суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 09.06.2020 за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

17 квітня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Агріматко-Україна" (Постачальник) і Фермерським господарством "Відродження 2007" (Покупець) було укладено договір поставки № СХТ-013000064 (далі - Договір поставки), на умовах якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар за номенклатурою та в строки відповідно до специфікацій, які є додатками до цього договору, а відповідач зобов`язався прийняти і оплатити товар у строки і в порядку, передбачених договором та специфікаціями (а.с. 12-15).

Пунктами 2.1, 2.2 Договору поставки передбачено, що кількість, ціни товарів та строки поставки відображаються в специфікаціях. Загальна сума договору визначається шляхом складання підсумкових сум по специфікаціях до договору.

Згідно з пунктами 3.4, 3.5, 4.1, 4.2 Договору поставки Покупець зобов`язаний прийняти товар у погоджені сторонами строки і здійснює обов`язкову часткову оплату у розмірі 20% від суми договору, яка розраховується згідно п. 2.1. Сума та строки попередньої оплати указуються в специфікації. На решту суми Постачальник надає Покупцю відстрочку по оплаті. Покупець сплачує решту суми згідно строків, які відображено в специфікації.

Пунктом 7.1 Договору поставки обумовлено, що право власності на товар Покупець набуває з моменту передачі товару, термін дії договору сторони визначили з моменту підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 10.3).

Згідно з підписаною сторонами специфікацією № 00001 (додаток № 00001 до Договору № СХТ-013000064 від 17 квітня 2018 р.) предметом поставки є сівалка точного висіву причіпна NХ2 (8 рядів) з відгортачами в кількості 1 штука вартістю 2205940,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 16). У даній специфікації визначено строки оплати товару: 17.04.2018 - попередня оплата в сумі 357940,00 грн., 28.11.2018 - погашення товарного кредиту на суму 1848000,00 грн.

У матеріалах справи в наявності видаткова накладна № 419056 від 19 квітня 2018 року, якою засвідчується, що на виконання Договору № СХТ-013000064 від 17.04.2018 ПрАТ "Агріматко-Україна" передало, а ФГ "Відродження" отримало сівалку точного висіву причіпну NХ2 (8 рядів) з відгортачами в кількості 1 штука вартістю 2205940,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 17, 32).

Оплату зазначеного товару відповідач здійснював наступним чином:

- 17.04.2018 - передоплата 190000,00 грн. (платіжні доручення від 17.04.2018 №№ 330, 113F27252С);

- 04.12.2018 - 200000,00 грн. (платіжне доручення № 617 від 04.12.2018);

- 08.01.2019 - 360000,00 грн. (платіжні доручення від 08.01.2019 №№ 666, 672);

- 09.01.2019 - 140000,00 грн. (платіжне доручення № 674 від 09.01.2019);

- 28.01.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 704 від 28.01.2019);

- 21.03.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 738 від 21.03.2019);

- 19.07.2019 - 150000,00 грн. (платіжне доручення № 808 від 19.07.2019);

- 02.08.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 842 від 02.08.2019);

- 16.08.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 867 від 16.08.2019);

- 11.09.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 850 від 11.09.2019);

- 20.09.2019 - 100000,00 грн. (платіжне доручення № 876 від 20.09.2019).

В рахунок оплати за товар позивач зарахував кошти в сумі 158397,00 грн., сплачені відповідачем згідно платіжного доручення № 88 від 04.10.2017 за товар згідно специфікації № 00001 від 22.08.2017 р., заперечень щодо такого зарахування коштів від відповідача не надходило. Зі змісту позовної заяви і розрахунків позивача видно, що відповідне зарахування відбулося до 28.11.2018 - дати погашення товарного кредиту, визначеної Договором поставки.

Всього в рахунок оплати товару відповідач сплатив позивачеві 1798397,00 грн. (а.с. 18-31, 46-85).

21 січня 2020 року позивач надіслав відповідачеві лист-вимогу про погашення заборгованості в сумі 407543,00 грн. по оплаті за сівалку точного висіву причіпну NХ2 (8 рядів) з відгортачами. Поставлену згідно з договором поставки № СХТ-013000064 від 17.04.2018 (а.с. 33-35). Доказів задоволення вказаної вимоги позивача матеріали справи не містять.

Таким чином, заборгованість відповідача по оплаті за поставлену йому позивачем сівалку складає 407543,00 грн. (2205940,00 грн. - 1798397,00 грн.).

Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статей 173-174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві, товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Судовим розглядом справи встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язання за Договором поставки щодо оплати поставленого йому товару, зокрема, наявність станом на день розгляду справи судом заборгованості на суму 407543,00 грн.

За приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Нормою 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності.

За змістом частини шостої статей 231 та 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, а їх нарахування припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 6.2 Договору поставки обумовлено, що у випадку затримки оплати з вини Покупця, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок пені на суму 201846,40 грн. за період з 29.11.2018 по 28.05.2019 (а.с. 6-11), суд встановив, що пеня нарахована правильно, з врахуванням усіх здійснених відповідачем платежів та обмежена шістьма місяцями з дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд переконався, що компенсаційні платежі у заявлених до стягнення сумах нараховані позивачем правильно (розрахунок а.с. 6-11).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами у господарському процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У ході розгляду справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів, досліджених та оцінених судом у сукупності за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження у повному обсязі та не спростовані відповідачем. Інших обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, у справі не встановлено.

За таких обставин позов підлягає задоволенню з покладенням на відповідача витрат позивача по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна" до Фермерського господарства "Відродження 2007" про стягнення заборгованості у сумі 690961,01 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Відродження 2007" (с. Ворничани Хотинського району Чернівецької області, 60042, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Агріматко-Україна" (вул. Малопідвальна, буд. 12/10, м. Київ, 01001, ) 407543,00 грн. основного боргу, 201846,40 грн. пені, 50932,60 грн. інфляційних втрат, 30639,01 грн. 3% річних та 10364,41 грн. судового збору.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 257 ГПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину (п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України).

Повний текст підписано 09 червня 2020 року.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя Т.І.Ковальчук