ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2020 р. Справа№ 910/12393/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Горді В.В.

за участю представників сторін: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019

у справі № 910/12393/19 (суддя: Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шмітц Каргобул Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик»

про стягнення 356 363,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шмітц Каргобул Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» про стягнення 356 363,09 грн.

Позов мотивовано тим, що на виконання умов договору купівлі-продажу товару з відстроченням платежу № 2018/216/11/20, укладеного 20 листопада 2018 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик», позивач згідно видаткової накладної від 30 листопада 2018 року № 353 поставив відповідачу у власність вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool вартістю 617 000,00 грн. Оскільки ТОВ «Добро Логістик» взяте на себе за вказаною угодою зобов`язання по оплаті вартості цього товару виконало лише частково, заборгувавши таким чином позивачу 313 916,67 грн., останній, посилаючись на статті 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив суд стягнути з відповідача вищезазначену суму боргу, а також 38 115,13 грн пені та 4 331,29 грн трьох процентів річних, нарахованих у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шмітц Каргобул Україна» 313 916 грн 67 коп. основного боргу, 38 115 грн 13 коп. пені, 4 326 грн 45 коп. трьох процентів річних, 5 345 грн 38 коп. судового збору, а також 7 700 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

03.12.2019 Господарським судом міста Києва на виконання зазначеного вище рішення було видано наказ.

Рішення мотивоване тим, що позов є обґрунтованим, однак в розрахунку 3 % річних допущено помилку, а тому вимоги про стягнення 3% річних задоволені в межах арифметично правильного розрахунку.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі №910/12393/19 та залишити позов без розгляду.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2019 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі №910/12393/19 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі №910/12393/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019. Розгляд апеляційної скарги призначено на 05.02.2020. Зупинено дію рішення до завершення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою від 05.02.2020, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.02.2020, розгляд справи відкладено на 25.03.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 повідомлено учасників справи №910/12393/19, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 не відбудеться 25.03.2020. Розгляд апеляційної скарги у справі №910/12393/19 призначено на 15.04.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами від 16 березня 2020 р. № 215 та від 25 березня 2020 р. № 239 установлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

Ухвалою від 14.04.2020 повідомлено, що розгляд скарги призначений на 15.04.2020 не відбудеться, розгляд справи призначено на 20.05.2020.

У судове засідання 20.05.2020 представники сторін не з`явились.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, яке призвело до порушень прав відповідача та прийняття незаконного рішення.

Апелянт зазначає, що позивачем не було дотримано порядку досудового врегулювання спору, а тому суд першої інстанції мав залишити позов без розгляду.

Відповідач вказує на те, що в процесі експлуатації придбаного майна ним було виявлено технічні несправності які обумовили необхідність ремонту на суму 24 064,20 грн, а також простій транспортного засобу та неможливість його використання на період ремонту.

Крім того, апелянт вказує про недоведеність належними та допустимими доказами наявності підстав для стягнення з відповідача судових витрат в сумі 7 700,00 грн.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач своїм правом на надання відзиву не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники сторін у судове засідання 20.05.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не просив направляти йому повідомлення чи виклики на електронну пошту, та не повідомляв про змін свого місцезнаходження, а ухвала про призначення справи до розгляду на 20.05.2020 повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», хоча ухвала направлялась за адресою вказаною апелянтом, в тому числі, на конверті в якому надійшла апеляційна скарга.

Враховуючи наявність доказів отримання ухвали про призначення справи до розгляду позивачем та вчинення судом передбачених законом дій щодо повідомлення відповідача, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

20 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шмітц Каргобул Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» був укладений договір купівлі-продажу з відстроченням платежу № 2018/216/11/20 (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався продати, а відповідач - придбати один вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool, відповідно до технічної специфікації - додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього договору, а також прийняти та оплатити цей товар у повному обсязі, в строки, у порядку та на умовах, передбачених вказаним договором.

Даний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За умовами пункту 2.1 Договору ціна однієї одиниці товару, що підлягає поставці, становить 617 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 102 833,33 грн.

Розрахунки за товар за цим Договором здійснюються у національній валюті України. Покупець оплачує товар згідно виставлених рахунків продавця (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 2.3 Договору загальна вартість товару, що підлягає поставці, становить 617 000,00 грн, у тому числі ПДВ 102 833,33 грн.

Поставка товару здійснюється продавцем на умовах EWX Київ, Incoterms-2010, за адресою: 03134, місто Київ, Кільцева дорога, 22 (пункт 3.2 договору).

Згідно з пунктом 3.3 Договору передача товару здійснюється продавцем протягом 3 банківських днів з моменту повного та належного виконання покупцем пункту 4.1.1 цього Договору.

Відповідно до пункту 4.1.1 Договору перший авансовий платіж у розмірі 185 100,00 грн від загальної вартості товару, включаючи ПДВ, покупець сплачує по 28 листопада 2018 року.

Залишок суми - відстрочений платіж у розмірі 431 900,00 грн від загальної вартості товару, включаючи ПДВ, повинен бути сплаченим в порядку та в строки, зазначені у графіку платежів (додаток № 2). При цьому, відстрочений платіж повинен бути сплачений повністю не пізніше, ніж протягом 6 календарних місяців з дати підписання акту приймання-передачі товару (пункт 4.1.2 Договору).

Згідно з графіком платежів, встановленим у додатку № 2 Договору, відповідач зобов`язався здійснити оплату відстроченого платежу за поставлений товар наступним чином: грошові кошти в сумі 71 983,33 грн - сплатити позивачу 28 грудня 2018 року, 71 983,33 грн - 30 січня 2019 року, 71 983,33 грн - 28 лютого 2019 року, 71 983,33 грн - 29 березня 2019 року, 71 983,34 грн - 30 квітня 2019 року, 71 983,34 грн - 30 травня 2019 року.

Загальна сума за товар, що підлягає оплаті продавцю, становить не менше, ніж сума, яка вказана у видатковій накладній (пункт 4.1.3 Договору).

Пунктом 13.1 Договору визначено, що він набуває чинності з дати належного підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, якщо інше не встановлено цим договором.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору позивач згідно видаткової накладної від 30 листопада 2018 року № 353 поставив відповідачу вживаний тривісний напівпричіп-рефрижератор, Schmitz Cargobull, тип SCB*S3B, модель SKO 24/L - 13.4 FP 45 Cool вартістю 617 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ).

Факт поставки вказаного товару підтверджується наявними у матеріалах даної справи копіями вищенаведеної видаткової накладної та акта приймання-передачі від 3 грудня 2018 року № 5050484, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками цих суб`єктів господарювання.

В свою чергу, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на технічний стан напівпричіпа, оскільки в п. 4 акту приймання-передачі зазначено, зокрема, що «покупець не має зауважень щодо стану та комплектності предмету Договору».

В свою чергу матеріали справи не містять претензій та повідомлень про порушення продавцем умов Договору з посиланням на приховані чи будь-які інші дефекти які було виявлено після приймання предмету Договору.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу з відстроченням платежу від 20 листопада 2018 року № 2018/216/11/20.

Крім того, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу наявності обставин, передбачених Договором чи законом, які б надали йому право відстрочити оплату придбаного товару поза межами строків передбачених Договором чи звільняли його від обов`язку його оплати, а тому наявність обов`язку сплатити вартість товару та, як наслідок, невиконання цього зобов`язання призвело до утворення заборгованості яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Враховуючи, що всупереч положенням Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» взятий на себе обов`язок по оплаті вартості поставленого йому товару виконало лише частково, сплативши позивачу 303 083,33 грн то вимоги про стягнення наявної заборгованості в сумі 313 916,67 грн підлягають задоволенню.

Щодо посилань апелянта на недотримання позивачем досудової процедури врегулювання спору, колегія суддів зазначає, що за змістом рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 право особи на звернення до суду для вирішення спору не може бути обмежено законом, іншими нормативно-правовими актами, а встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист, а отже позивач не може бути обмежений у захисті свого права судом.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, позивач також просив суд стягнути з відповідача 3% річних у загальному розмірі 4 331,29 грн., нарахованих у період з 31 січня 2019 року по 9 вересня 2019 року на відповідні суми основного боргу згідно наданого позивачем розрахунку.

Водночас, як правильно вказав суд першої інстанції, при здійсненні позивачем розрахунку заявленої до стягнення з відповідача суми трьох процентів річних, нарахованих, зокрема, у період з 11 лютого 2019 року по 27 лютого 2019 року на суму основного боргу в розмірі 58 983,33 грн., останнім було допущено арифметичну помилку та вказано, що сума цих компенсаційних виплат за наведений період становить 87,26 грн., тоді як обґрунтованою, арифметично правильною сумою трьох процентів річних, нарахованих у вищевказаний період, є 82,42 грн.

Відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 3% річних у загальному розмірі 4 326,45 грн, тоді як у задоволенні вимог про стягнення трьох процентів річних в сумі 4,84 грн. суд першої інстанції правомірно відмовив.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач просив суд стягнути 38 115,13 грн пені, нарахованої у період з 5 лютого 2019 року по 4 серпня 2019 року відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що у разі прострочення покупцем строку оплати згідно з пунктом 4.1.2 Договору, більше ніж на 3 банківські дні, останній повинен сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від фактично несплаченої загальної вартості товару за кожен день прострочення.

Оскільки заявлений ТОВ «Шмітц Каргобул Україна» до стягнення розмір пені є арифметично правильним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням Договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаної суми правомірно задоволена судом першої інстанції.

Крім того, у своєму позові позивач просив суд стягнути з відповідача суму понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

Дослідивши обставини справи та подані докази, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України, а тому наявні підстави для часткового задоволення заявленої позивачем до відшкодування суму витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/12393/19 у розмірі 7 700,00 грн.

В свою чергу апелянт вважає такі висновки суду необґрунтованими, однак доказів на підтвердження своєї позиції відповідачем не надано, а колегія суддів, з урахуванням ціни позову, обсягу наданих послуг адвокатом, вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі № 910/12393/19 у розмірі 7 700,00 грн обґрунтованими та такими, що прийняті у відповідності до норм чинного законодавства.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем порушено права позивача, як продавця, на своєчасне отримання плати за проданий товар і вказане право підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами наявність підстав для стягнення заборгованості та, частково, штрафних санкцій, висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позову та наявність підстав для часткового задоволення позову є законними та обґрунтованими.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 695 Цивільного кодексу України договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позивачем не було дотримано порядку досудового врегулювання спору, оскільки вказана обставина не обмежує права позивача на звернення до суду, а тому у суду були відсутні підстави для залишення позову без розгляду (див. рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002)

Не приймаються доводи апелянта, що в процесі експлуатації придбаного майна ним було виявлено технічні несправності які обумовили необхідність ремонту на суму 24 064,20 грн, оскільки відповідач не довів, що вказана обставин може бути підставою для відстрочення чи звільнення його від виконання наявного у нього грошового зобов`язання за Договором.

Крім того, апелянт не спростував наявності підстав для часткової компенсації позивачу витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7 700,00 грн.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 910/12393/19 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 910/12393/19 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добро Логістик» на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 910/12393/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 910/12393/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2019 у справі № 910/12393/19.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 18.06.2020.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова