ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.2020 Справа № 905/605/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон", м.Краматорськ,

про стягнення 19743,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон", м. Краматорськ, про стягнення 19743,40 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору банківського обслуговування від 01.11.2011р. в частині своєчасної та повної оплати банківських послуг, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.04.2020р. по справі №905/605/20 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Після відкриття провадження у справі позивач не надав суду будь-яких документів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон" зареєстрований за адресою: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого (19 Партз`їзду), б.39, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом, проте конверт було повернено до суду. Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача в період розгляду справи суду не надано.

Крім того, ухвала суду від 06.04.2020 про відкриття провадження у справі № 905/605/20 розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020р. зі змінами, запроваджено карантин на території України з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03. 2020р., внесено зміни до розділу XІ "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України та продовжено строк, в тому числі, на подання відзиву - на строк дії такого карантину.

Виходячи з того, що відповідачем жодних заяв, клопотань щодо необхідності надання додаткового терміну на підготовку своєї правової позиції у справі не надходило, а також враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч. 2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Підписавши 01.11.2011 заяву про відкриття поточного рахунку відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон" (клієнт), приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, які розміщені в мережі інтернет на сайті банку: http://privatbank.ua., позивачем, Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Дослідивши Заяву відповідача від 01.11.2011, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи Приватбанку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування від 01.11.2011р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу першого цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами п. 3.31.1.1 Умов передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заяві, якою Клієнт приєднується до цих Умов, в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Відновлювальна кредитна лінія надається Банком для виконання Клієнтом платежів за платіжними дорученнями з датою виконання у майбутньому за господарськими договорами, шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунки покриття одержувачів грошей за господарськими договорами, далі Одержувачі, з подальшим перерахуванням у дату виконання на поточний рахунок Одержувачів, рахунки яких відкриті у банку.

Згідно з п.3.31.2 Умов термін повернення кредиту зазначений у Заяві (платіжному дорученні). Згідно зі ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України, у випадку порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цих Умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Клієнтом заборгованості за цими Умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку непогашення клієнтом заборгованості за цими умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, значена в заяві (платіжному доручені).

Під датою виконання платежу сторони узгодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, вказаного в платіжному доручені клієнта Погашення заборгованості можуть проводитися банком у порядку договірного списання коштів з поточного рахунку клієнта (в тому числі за рахунок "кредитного ліміту на поточний рахунок", відносини за якими регламентовано розділом 3.18 цих Умов) або за рахунок кредиту із сплатою процентів у розмірі 28% на суму, зазначену в платіжному доручені позичальника, заборгованість за яким клієнт погашає у термін до 30 днів з дати виконання платежу. У випадку непогашення заборгованості клієнтом за таким кредитом у пси термін, на 31-й день заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 56% річних за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п.3.31.5.2. Умов Банк зобов`язується надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених клієнтом платіжних доручень з датою виконання у майбутньому, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах суми, обумовленої в заяві, а також за умови виконання клієнтом зобов`язань, передбачених пунктами 3.31.6.1., 3.31.6.12. цього договору.

Зобов`язання з видачі кредиту або його частини згідно з умовами цього договору виникають у банка з дня надання клієнтом платіжних доручень з датою виконання у майбутньому у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п 3.31.8.2. та з урахуванням п. 3.31.1. цього договору.

За приписами п.3.31.6.2 та п.3.32.6.3 Умов Клієнт зобов`язується сплатити проценти та винагороди за користування кредитом відповідно до п.п.3.31.9, 3.31.10 цього договору та повернути кредит у терміни, встановлені в Заяві, п.п. 3.31.2, 3.31.6.16, 3.31.6.17, 3.31.7.2 цього договору.

Пунктом п. 3.31.9.2. встановлено, що відповідно до ст. 212 ЦК України у випадку порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.31.2., 3.31.6.3., 3.31.6.16., 3.31.6.17., 3.31.7.2., 3.31.8.1. цього договору, Клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. 3.31.2.

Пунктом 3.31.9.10. Умов визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати оплат и процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 3.31.9.11. Умов).

Пунктом 3.31.10.1. Умов передбачено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 3.31.6.2. 3.31.9.1. - 3.31.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.31.6.3., 3.31.6.16., 3.31.7.2. цього договору, винагороди, передбаченої пунктами 3.31.6.5, 3.31.9.4. - 3.31.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Згідно з п.3.31.11.1. Умов цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладання електронного-цифрового підпису усіма його сторонами.

За довідкою №31122KTH3S1M0 від 20.02.2020р. відповідачу встановлено кредитний ліміт в наступних розмірах: 22.11.2013 - 14600,00грн., 27.11.2013 - 15000,00грн., 12.12.2013 - 20000,00грн., 24.02.2014 - 15000,00грн., 23.05.2014 - 2130,74грн., 20.06.2014 - 0,00грн.

22.11.2013 року відповідачем надано позивачу заявку №464 на гарантований платіж за рахунок кредитних коштів у розмірі 14600,00 грн.; 07.04.2014 року - №549 на гарантований платіж за рахунок кредитних коштів у розмірі 3374,52 грн.

Факт видачі кредиту підтверджується наявними матеріалах справи виписками по рахунку відповідача та останнім не спростований.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором б/н від 01.11.2011р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 19743,40 грн., з яких 2130,74 грн. - заборгованість за кредитом, 6895,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10717,13 грн. - пеня, позивач звернувся з розглядуваним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши Заяву відповідача від 01.11.2011р., Умови та правила надання банківських послуг (Умови), які разом із заявою складають Кредитний договір б/н від 01.11.2011р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір має ознаки кредитного договору, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність заборгованості Відповідача за кредитом у розмірі 2130,74 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 6895,53 грн., внаслідок чого нарахована пеня у розмірі 10717,13 грн.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів, що підтверджено відповідними виписками з банківського рахунку, які наявні в матеріалах справи.

На виконання умов угоди від 01.11.2011р., відповідачем здійснено оплату основного боргу у розмірі 14599,05грн. - 28.11.2013, 1241,16 грн. - 18.04.2014 (всього 15840,21грн.).

Позивачем до матеріалів справи №905/605/20 надані документи первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків), які відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підтверджують наявність у відповідача заборгованості у вищевказаних сумах.

Отже, беручи до уваги, що позовні вимоги про стягнення заборгованості: - з основного боргу в сумі 2130,74 грн., - за відсотками за користування кредитом в сумі 6895,53грн., є правомірними та доведені належним чином, то таки вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 10717,13грн. суд приходить до висновків про відмову у задоволенні позову в цій частині з наступних підстав.

Як встановлено судом пеня нарахована позивачем за період 17.11.2014 по 16.01.2020.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Пунктом 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 N 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» встановлено, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до п.п. 13 розділу 1 включено м. Краматорськ (Краматорська міська рада).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб`єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014, введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014, тобто факт проведення на території Донецької області в цілому антитерористичної операції є доведеним.

Отже, проведення з 07.04.2014 антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься місто Краматорськ, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон" є: 84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого (19 Партз`їзду), б.39. Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 10717,13 грн. за період з 17.11.2014 по 16.01.2020 задоволенню не підлягають.

Судові витрати (витрати з оплати судового збору) у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 46, 74, 77, 86, 123, 129, 178, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон", м.Краматорськ, про стягнення 19743,40 грн. задовольнити частково - в сумі 9026,27 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дом Еко-Дон" (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого (19 Партз`їзду), б.39; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) заборгованість у розмірі 9026,27 грн., з яких: 2130,74 грн. - заборгованість за кредитом, 6895,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,99 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз