ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" червня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/129/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/129/20

За позовом: Приватного підприємства „Агро-Адмірал" (65059, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 24; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 1-в; )

про стягнення 88480,48 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Приватне підприємство „Агро-Адмірал" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ АГРО-СЕРВІС" про стягнення основного боргу в розмірі 77150,00грн. та штрафних санкцій за порушення умов договору в розмірі 11330,48 грн.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ АГРО-СЕРВІС" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №59/18 від 18.10.2018р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2020р. позовну заяву Приватного підприємства „Агро-Адмірал" від 16.01.2020р. вх. №ГСОО 131/20 залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству „Агро-Адмірал" надати докази, що підтверджують вказані обставини. Встановлено позивачу строк для усунення недоліку позовної заяви не пізніше 10 днів з дня отримання даної ухвали суду. Повідомлено Приватне підприємство „Агро-Адмірал", що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

28.01.2020р. позивачем були надані документи, в підтвердження усунення недоліків позовної заяви, які були визначені судом в ухвалі господарського суду Одеської області від 21.01.2020р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.02.2020р. прийнято позовну заяву Приватного підприємства „Агро-Адмірал" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/129/20. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "02" березня 2020 р. о 10:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у підготовче засідання на 02.03.2020р. о 10:00.

24.02.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" просило суд направити справу №916/129/20 за належною територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2020р. відкладено розгляд справи по суті на "23" березня 2020 р. о 11:45. Викликано представників сторін у судове засідання для розгляду справи по суті на "23" березня 2020 р. о 11:45.

18.03.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі Приватного підприємства „Агро-Адмірал".

20.03.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" просило суд направити справу №916/129/20 за належною територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Також, 20.03.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2020р. справу №916/129/20 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "22" квітня 2020 р. о 14:30. Викликано сторін у справі у підготовче засідання, призначене на 22.04.2020р. о 14:30.

22.04.2020р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі Приватного підприємства „Агро-Адмірал".

У судовому засіданні, яке відбулось 22.04.2020р., протокольною ухвалою суду було відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про направлення справи за територіальною підсудністю, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" просило суд направити справу №916/129/20 за належною територіальною підсудністю до господарського суду Київської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.04.2020р. закрито підготовче провадження у справі № 916/129/20. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "18" травня 2020 р. о 11:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 18.05.2020р. о 11:30.

Приймаючи до уваги, що 18 травня 2020р. з 11 год. 20 хв. до 12 год. 25 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області спільно з ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, судове засідання, призначене на 18.05.2020р. о 11:30, не відбулось, у зв`язку з вищевикладеним, ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2020р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "03" червня 2020 р. о 11:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 03.06.2020р. о 11:00.

29.05.2020р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" пені в розмірі 488,18 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

18 жовтня 2018 року між Приватним підприємством „Агро-Адмірал" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" (покупець) було укладено Договір поставки №59/18 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця біологічні засоби захисту рослин (надалі - товар) протягом терміну дії Договору в асортименті, зазначеному в заявці покупця, а покупець зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати товар на умовах даного Договору.

За матеріалами справи вбачається, що 18 жовтня 2018 року сторонами було підписано Специфікацію №1, що є Додатком до Договору поставки №59/18 від 18.10.2018р., відповідно до умов якої сторонами було узгоджено найменування товару, кількість, а також ціну товару з ПДВ - 93150,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору, товар поставляється постачальником покупцеві партіями. Кожна партія товару визначається специфікацією, в якій зазначається найменування товару, його кількість, асортимент за видами, типами та інші додаткової характеристики.

Згідно до п. 3.2. Договору, загальна сума Договору складається із суми вартості товару, вказаного в специфікаціях, підписаних в рамках цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Умовами п. 4.1. Договору визначено, що оплата за кожну партію товару здійснюється шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах 100 % передоплати, якщо інше не зазначається у специфікаціях до Договору. Товар вважається поплаченим покупцем у момент надходження грошей на розрахунковий рахунок постачальника. (п. 4.2. Договору).

Відповідно до п. 4.4. Договору, покупець зобов`язаний здійснювати оплату за товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання. Якщо покупець цього не дотримується, то постачальник має право сам, на власний розсуд, визначити по якому договору та специфікації зарахувати оплату покупця.

Згідно до п. 5.1. Договору, право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу товару. Прийом товару по кількості та якості проводиться покупцем у момент одержання його від постачальника. Покупець зобов`язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, а також відсутність ознак ушкодження та псування товару й ц випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем. (п. 5.6. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у специфікаціях до Договору, покупець сплачує постачальнику штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несвоєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Крім того, п. 7.2. Договору сторонами було узгоджено, що у випадку якщо сторони не дійдуть згоди по суперечливим питанням, то вони підлягають розгляду у господарському суді Одеської області.

Відповідно до п. 8.1. Договору, Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

На виконання умов укладеного Договору, позивачем на користь відповідача було поставлено товар згідно специфікації №1 від 18 жовтня 2018р. на суму 93150,00 грн., що підтверджується видаткової накладною №326 від 18.10.2018р.. копія якої міститься в матеріалах справи, підписана та скріплена печатками з обох сторін. (а.с. 16).

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що станом на 14 листопада 2019р. за покупцем - Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" рахується заборгованість у розмірі 77150,00 грн., яка станом на момент розгляду справи є неоплаченою з боку відповідача.

Крім того, позивачем зазначалось суду, що на адресу відповідача було скеровано претензію про сплату боргу відповідно до умов Договору, проте, відповіді отримано не було.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконання з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ АГРО-СЕРВІС" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №59/18 від 18.10.2018р. та направлено на стягнення основного боргу у розмірі 77150,00 грн., 3% річних у розмірі 2929,06 грн., інфляційних втрат у розмірі 7913,24 грн. та пені у розмірі 488,18 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву, Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" було зазначено суду, посилаючись на ч. 2 ст. 258 ЦК України та на ч. 6 ст. 232 ГК України, що договором не передбачено іншого порядку нарахування штрафних санкцій.

У зв`язку з чим, за твердженням відповідача, вимога позивача про стягнення пені за період з 19.10.2018р. по 13.01.2020р. в розмірі 488,18 грн. не підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" просить суд позовні вимоги Приватного підприємства „Агро-Адмірал" щодо стягнення пені в розмірі 488,18 грн. залишити без задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Приватним підприємством „Агро-Адмірал", як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС", як покупцем, виникли на підставі укладеного між ними 18 жовтня 2018 року. Також, судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року сторонами було підписано Специфікацію №1, що є Додатком до Договору поставки №59/18 від 18.10.2018р., відповідно до умов якої сторонами було узгоджено найменування товару, кількість, а також ціну товару з ПДВ - 93150,00 грн.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору поставки №59/18 від 18.10.2018р, щодо повної оплати вартості отриманого з боку позивача товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 77150,00грн. основного боргу за отриманий товар - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 6.1. Договору, у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у специфікаціях до Договору, покупець сплачує постачальнику штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несвоєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Позивачем, на підставі п. 6.1. Договору було здійснено розрахунок пені, на суму боргу 93150,00 грн. розрахунок проведено за період з 19.10.2018р. по 30.11.2018р., борг становить 54,87 грн., на суму боргу 77150,00 грн. розрахунок проведено за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р., борг становить 433,31 грн.

Перевіривши здійснений розрахунок позивача, суд зазначає, що позивачем при здійсненні нарахування пені на суму боргу 77150,00 грн. за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р. було допущено помилку при визначенні кількості днів прострочення, оскільки за визначеним позивачем періодом, кількість днів прострочення становить 409 днів, а не 410, як помилково зазначено позивачем.

У зв`язку з викладеним за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р. з відповідача підлягають стягненню кошти у сумі 432,21 грн.

Отже, з відповідача належно стягнути пеню у загальному розмірі 487,08 грн. (54,87+432,21).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних, на суму боргу 93150,00 грн. розрахунок проведено за період з 19.10.2018р. по 30.11.2018р., борг становить 329,22 грн., на суму боргу 77150,00 грн. розрахунок проведено за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р., борг становить 2599,85 грн.

Перевіривши здійснений розрахунок позивача, суд зазначає, що позивачем при здійсненні нарахування 3% річних на суму боргу 77150,00 грн. за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р. було допущено помилку при визначенні кількості днів прострочення, оскільки за визначеним позивачем періодом, кількість днів прострочення становить 409 днів, а не 410, як помилково зазначено позивачем.

У зв`язку з викладеним за період з 01.12.2018р. по 13.01.2020р. з відповідача підлягають стягненню кошти у сумі 2593,28 грн.

Отже, з відповідача належно стягнути 3% річних у загальному розмірі 2922,50 грн. (329,22+2593,28).

Також позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат. Позивачем було визначено період за який визначено прострочення виконання зобов`язань з боку відповідача, зокрема, з 19.10.2018р. по 30.11.2018р. на суму боргу 93150,00 грн.

На суму боргу 93150,00 грн. проведено розрахунок за період з жовтня 2018 року по листопад 2018 року, борг становить 2909,82 грн.

Перевіривши такий розрахунок, суд зазначає, що до стягненню підлягає сума у розмірі 1304,10 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
19.10.2018 - 30.11.201893150.001.0141304.1094454.10

На суму боргу 77150,00 грн. проведено розрахунок за період з грудня 2018 року по жовтень 2019 року, борг становить 4995,70 грн.

Перевіривши такий розрахунок, суд зазначає, що до стягненню підлягає сума у розмірі 3850,83 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.12.2018 - 31.10..0503850.8381000.83
Також, на суму боргу 77150,00 грн. проведено розрахунок за період з листопада 2019 року по грудень 2020 року, борг становить 7,71 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.11.2019 - 31.12..999-77.3077072.70
Суд зазначає, що за даним періодом відбулась дефляція.

З урахуванням викладеного, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у загальному розмірі 5077,63 грн.

Щодо заперечень відповідача, що викладені ним у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що умовами п. 6.1. укладеного між сторонами договору було узгоджено, що покупець сплачує постачальнику штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несвоєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повного виконання покупцем свого зобов`язання по оплаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Приватного підприємства „Агро-Адмірал" зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС" боргу у розмірі 77150,00 грн., 3% річних у розмірі 2922,50 грн., інфляційних втрати у розмірі 5077,63 грн. та пені у розмірі 487,08 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2034,45 грн. покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного підприємства „Агро-Адмірал" - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ХІМ-АГРО-СЕРВІС": (07700, Київська обл., м. Яготин, вул. Сільгосптехніки, буд. 1-в; ) на користь Приватного підприємства „Агро-Адмірал" (65059, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 24; ) борг у розмірі 77150 (сімдесят сім тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 2922 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) грн. 50 коп.. інфляційні втрати у розмірі 5077 (п`ять тисяч сімдесят сім) грн. 63 коп. та пеню у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 08 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2034 (дві тисячі тридцять чотири) грн. 45 коп.

3.В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 09 червня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення, із врахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020р. №540-ІХ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко