ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.06.2020 р. справа № 914/1409/20

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонікс», м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ріел-Естейт Груп», м.Львів

про стягнення 2355234,14 грн

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонікс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ріел-Естейт Груп» про стягнення 2355234,14 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Як передбачено п.3 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

До позовної заяви позивачем долучено розрахунок пені і 3% річних та розрахунок 3% річних від простою, проте не додано розрахунку основної заборгованості, який, враховуючи значну кількість первинних документів (по ста одинадцяти поставках) та відсутність в суду відомостей про те чи здійснювались будь-які оплати відповідачем, на переконання суду, є необхідним для правильного розуміння стану розрахунків між сторонами та змісту позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається позовом в інтересах іншої особи, зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. (ч.1 ст.172 ГПК України)

Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Як встановлено судом, до позовної заяви позивачем долучено фіскальний чек і накладну АТ «Укрпошта» та опис вкладення у цінний лист про надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «Ріел-Естейт Груп» позовної заяви від 10.06.2020 р. та розрахунку пені і 3% річних в той час як до поданої в суд позовної заяви насправді долучено набагато більшу кількість додатків, що не надсилались відповідачеві.

В тексті позовної заяви позивач зазначає, що в порядку ч.9 ст.80 ГПК України копії доказів для відповідача не надавалися, оскільки такі наявні в останнього.

Так, згідно з ч.9 ст.80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Разом з тим суд звертає увагу позивача на те, що зі змісту норми ч.1 ст.172 ГПК України, яка є імперативною, вбачається, що обов`язок позивача надіслати всі додані до позовної заяви документи не ставиться в залежність від того, наявні чи відсутні такі документи у інших учасників справи.

Під час дослідження позовної заяви з метою встановлення підстав для відкриття провадження у справі суд перевіряє позовну заяву на відповідність вимогам ст.ст.162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а питання щодо дослідження доказів, визнання їх належними, допустимими та можливості їх прийняття вирішується судом на наступних стадіях провадження у справі, відтак, можливість застосувати ч.9 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на існування у позивача обов`язку щодо направлення всіх доданих до позовної заяви документів, наразі у суду відсутня.

До того ж на даний момент суд не може з впевненістю вважати, що всі додані до позовної заяви документи (крім розрахунку пені і 3% річних, який надсилався відповідачеві) наявні у відповідача, та, навіть припустивши, що відповідач може володіти примірниками договору, видаткових чи товарно-транспортних накладних, очевидним є те, що серед документів, які не були надіслані, є і такі, про існування яких відповідач в будь-якому випадку не може знати (наприклад складений позивачем розрахунок 3% річних щодо простою) або може не знати (наприклад претензія щодо оплати отриманого товару, яку відповідач міг фактично не отримати).

Отже, суд не може погодитися з твердженнями позивача, наведеними в позовній заяві, та вважає, що з метою забезпечення дотримання принципів верховенства права, рівності та змагальності сторін, відповідачеві повинні направлятись не лише копія самої позовної заяви та копії обраних позивачем додатків до неї, а копії, власне, всіх доданих до неї документів.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України стосовно надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, а також додання до позовної заяви документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», (який набрав чинності 02.04.2020 р.) розділ X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України було доповнено пунктом 4 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

З огляду на вказане, відповідно до даних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

При цьому суд роз`яснює позивачеві, що, за можливості, він не позбавлений права усунути недоліки поданої ним позовної заяви у строк, менший, ніж строк встановленого Кабінетом Міністрів України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Керуючись ст.ст. 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк у десять днів з дня вручення цієї ухвали (але не швидше закінчення дії на території України карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), для усунення допущених недоліків шляхом надання суду:

обгрунтованого розрахунку сум основної заборгованості;

доказів відправлення відповідачеві копій доданих до позовної заяви документів.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Гоменюк З.П.