ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020р. Справа № 32/5005/8145/2012

За позовом: Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», м. Кривий Ріг

До: Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг

Про: стягнення 212 476, 71 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Демченко А.Г. (представник) ;

Від відповідача: Придатченко Ю.В. (представник)

СУТЬ СПОРУ :

КПТМ «Криворіжтепломережа» (позивач) звернувся з позовом до КЗ «Міська поліклініка №3» (відповідач) про стягнення 212 476, 71 грн. заборгованості ( в т.ч. : 193 445, 95 грн. - основна заборгованість; 14 725, 16 грн. - пеня та 4 305, 60 грн. - 3% річних) за поставлену теплову енергію, що виникла внаслідок не виконання відповідачем умов договору на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари №555 від 28.01.11р. за період з 01.01.11р. по 31.12.11р.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини: позивачем відповідно до умов договору №555 від 28.01.11р. в період січень - грудень 2011 р. було відпущено відповідачу теплову енергію на загальну суму 282 795, 99 грн. Пунктом 3.1. договору передбачено , що оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем щомісячно в грошовій формі та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. За твердженням позивача , він виставляв (надсилав) відповідачу рахунки-фактури на оплату відпущеної теплової енергії; але відповідач в порушення умов договору сплатив на користь позивача лише 89 350,04 грн. Умовами договору (п.3.4.) передбачено, що якщо споживач не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п.3.1. договору, він несе відповідальність згідно з п.п.4-7 ст. 231 ГК України та Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/96 -ВР від 22.11.96 р. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення сплати. Оскільки відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі оплатив вартість відпущеної теплової енергії, позивач нарахував йому 14 725, 16 грн. -пені. Окрім того позивач, керуючись приписами ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу 4 305, 60 грн. - 3% річних.

КЗ «Міська поліклініка №3» (відповідач) проти задоволення позовних вимог заперечував, стверджуючи , що з 03.02.11 р. у нього виникла дебіторська заборгованість в сумі 54 368, 86 грн. у зв`язку з переплатою вартості теплової енергії по договору №555 від 28.01.11р. (що підтверджується актом звірки станом на 01.05.11р.) .У червні 2011 р. позивач підтвердив суму переплати по вищезазначеному договору в сумі 54 368, 86 грн., станом на 01.05.11р. заборгованість відповідача перед позивачем відсутня , а є переплата у розмірі 54 368, 86 грн., що погоджено сторонами в акті звірки (а.с.36). Тому (на думку відповідача) за період з жовтня 2011 р. по 31.12.2011р. може бути заборгованість тільки у разі не сплати за спожиту теплову енергію саме за цей період , при цьому з урахуванням переплати відповідача в розмірі 54 368, 96 грн. заборгованість за спожиту теплову енергію може складати лише 16 627, 81 грн. Окрім того відповідач зазначає, що нарахування пені та 3% річних є також необґрунтованим з огляду на те, що заборгованість, відповідно до якої визначається період прострочення, є необґрунтованою, оскільки не відповідає тим документам, що були надані самим позивачем на кінець опалювального сезону, зокрема травня 2011 року. На підтвердження викладених у відзиві на позов обставин відповідачем були надані копії платіжних доручень за період 2010 -2011р.р. (а.с.42-52); рахунки-фактури (а.с.53-55), акт звірки розрахунків сторін станом на 11.10.12р. на суму 10 345, 68 грн. (а.с.68)

В подальшому позивач надав письмові пояснення (а.с.78-79), в яких зазначив, що: з жовтня 2010р. по квітень 2011р. ним відповідачу виставлялись рахунки тільки за гарячу воду; в жовтні 2011р. позивачем проведено донарахування за теплову енергію з жовтня 2010 по квітень 2011р.; донарахування з жовтня 2010р. по січень 2011р. частково сплачено, а саме за січень 2011р. залишилась заборгованість в сумі 18 417, 59 грн. З урахуванням зазначеного, спірним періодом є січень 2011р. - грудень 2011р. в сумі 193 445, 95 грн. (теплова енергія та гаряча вода. Окрім того позивач зазначив про оплати відповідача наступне: 14.02.11р. відповідачем було сплачено 60 670, 00 грн. , із призначення платежу «За теплову енергію за першу декаду лютого 2011р. згідно рахунку №555 від 03.02.11р.», але у зв`язку з тим, що в лютому 2011р. нараховано до сплати 2 319, 03 грн., у відповідача виникла переплата в сумі 58 350, 97 грн., яку позивач відповідно до роз`яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної ради України №06-10/10-1215 від 29.10.04р. розподілив в рахунок погашення боргу, що виник у найдавніший період (жовтень 2010р. - частково січень 2011р.) (бухгалтерський метод ФІФО, відповідно до якого повинна погашатись заборгованість, яка утворилась у більш ранній період); всі інші оплати відповідача розносились чітко по призначенню. З урахуванням зазначеного позивач зазначає, що фактично у відповідача залишилась несплаченою заборгованість за період з 01.01.11р. по 31.12.11р. в сумі 193 445, 95 грн. На підтвердження викладених в поясненнях обставин позивачем були надані наступні документи: акт №753 від 13.10.10р. про подачу теплової енергії, акт №516 від 18.03.11р. про припинення подачі теплової енергії, акт №606 від 17.10.11р. про подачу теплової енергії та акт №242 від 09.04.12р. про припинення подачі теплової енергії; які скріплені підписами та печатками представників позивача та відповідача (а.с.81.-82)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.11.2012р. у справі №32/5005/8145/2012 було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз. Згідно з ухвалою від 20.11.12р. матеріали справи №32/5005/8145/2012 були надіслані для проведення експертизи. 12.03.13р. матеріали справи були повернуті на адресу господарського суду без відповідного висновку судової експертизи з причин не оплати вартості робіт по виконанню експертизи. Судом неодноразово надсилались відповідачу листи з вимогою здійснити оплату вартості робіт по проведенню експертизи, однак на теперішній час доказів здійснення такої оплати відповідачем не надано. При цьому відповідачем було повідомлено суд, що рішенням Дніпропетровської обласної ради №394-17/VI від 21.12.12р. КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» ДОР реорганізовано шляхом приєднання до КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР ; на час реорганізації створена комісія з реорганізації КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» ДОР; на теперішній час все майно та документація КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» ДОР знаходиться в стані передавання до КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР; тому відповідач не має можливості надати суду витребувані експертом документи, які необхідні для проведення судової експертизи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач не має можливості надати для експертного дослідження витребувані експертом документи та сторони ухиляються від здійснення оплати вартості робіт по виконанню експертизи, приписи п.7 Інформаційного листа ВГСУ від 27.11.2006 №01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз»; ухвалою суду від 13.03.13р. провадження у справі було поновлено з 26.03.13р.

Ухвалою суду від 26.03.13р. було продовжено строк вирішення спору до 10.04.13р. та відкладено розгляд справи на 04.04.13р. у зв`язку із неявкою представників відповідача та не наданням сторонами витребуваних судом документів. Від відповідача також були витребувані відомості щодо закінчення реорганізації КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» (з доданням відповідних документів). Але до судового засідання 04.04.13 р. представники відповідача не з`явилися та не надали відомості щодо закінчення реорганізації КЗ « Криворізька міська поліклініка №3». У зв`язку з чим, ухвалою суду від 04.04.13р. провадження у справі №32/5005/8145/2012 було зупинено до часу закінчення реорганізації КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» (відповідача) та надання ним відповідних документів, що підтверджують правонаступництво внаслідок реорганізації.

26.06.14р. до канцелярії суду від Дніпропетровської обласної ради надійшли відомості про реорганізацію КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» шляхом приєднання до Комунального закладу «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради» (50007, м. Кривий Ріг, вул. Рязанова, буд. 8а). Враховуючи зазначене, ухвалою суду від 01.07.14р. було поновлено провадження у справі, здійснено заміну відповідача - Комунального закладу «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради на Комунальний заклад «Криворізька міська лікарня №1» Дніпропетровської обласної ради (50007, м. Кривий Ріг, вул. Рязанова, буд. 8а) ; розгляд справи було призначено на 10.07.14р.

Під час судового засідання 10.07.14р. позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених ним у позовній заяві. У зв`язку з неявкою представника відповідача у судове засідання 10.07.14р. та ненаданням ним відзиву на позов ухвалою суду від 10.07.14р розгляд справи був відкладений на 24.07.14р.

До судового засідання 24.07.14р. сторони явку повноважних представників не забезпечили, а до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позов (а.с.204-208), в якому останній зазначив (поміж-іншим), що станом на цей час КЗ «Криворізька міська лікарня №1»Дніпропетровської обласної ради» є неналежним відповідачем, оскільки реорганізацію первісного відповідача - КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» не завершено, юридична особа не припинилась. На підтвердження чого відповідачем було надано для залучення до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом 16.07.14р., з якого вбачається, що КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» перебуває в стані припинення за рішенням засновків (а.с.209). Окрім того - знаходження КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» в стані припинення підтверджуються Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом 24.07.14р. , отриманим господарським судом Дніпропетровської області (а.с.229-230). З урахуванням вищезазначеного, суд прийшов до висновку про передчасність поновлення провадження у справі №32/5005/8145/2012, оскільки реорганізацію КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» станом на цей час не було закінчено. У зв`язку з чим, ухвалою суду від 24.07.14р. було зупинено провадження у справі до часу закінчення реорганізації КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» та надання ним відповідних документів, що підтверджують правонаступництво внаслідок реорганізації .

11.02.20р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі та заміну первісного відповідача КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» ДОР на Комунальне підприємство «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради. Клопотання обґрунтоване посиланням на закінчення реорганізації КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» (відповідача) та його припинення, як юридичної особи та створення нової юридичної особи - КЗ «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради.

Згідно з пунктом І. Прикінцевих положень ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті «Голос України».

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-УІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, ухвалою суду від 12.02.20р. було поновлено провадження у справі №32/5005/8145/2012 та у зв`язку зі складністю та категорією даної справи, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження в підготовчому судому засіданні.

24.02.20р. до канцелярії суду надійшла заява позивача (т.2., а.с.31-32), в якій він зазначив, що здійснив перерахунок заборгованості ( з листопада 2011р. по січень 2012р.) та виконав повернення нарахованих сум за спожиту теплову енергію на опалення у зв`язку з коригуванням показників приладу комерційного обліку та 28.03.13р. було знято суму 1 342, 10 грн. У зв`язку з чим сума основної заборгованості відповідача складає 192 103, 85 грн. Окрім того, з урахуванням зміни суми основної заборгованості позивачем було зроблено перерахунок суму пені та інфляційних втрат, який склав: 14 623, 00 грн. - пеня та 4 279, 68 грн. - 3% річних.

КЗ «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради (відповідач) в письмових поясненнях (т.2, а.с. 71-76) заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне: рішенням Дніпропетровської обласної ради №17-VI від 21.12.12р. первісний відповідач підлягав реорганізації шляхом приєднання до КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»; 21.11.18р. в державний реєстр було внесено запис про припинення первісного відповідача із зазначенням правонаступника - КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР»; протягом 2019р. правонаступник перебував в стані реорганізації, яка завершилася наказом Криворізької міської ради, наказом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 25.09.19р. №169-ум про зміну назви правонаступника первісного відповідача на КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради і затвердженням нового Статуту, що зареєстроване в Єдиному державному реєстрі 03.10.19р. (на підтвердження чого, відповідач додав до пояснень відповідні докази, т.2, а.с.77-86). Відповідач зазначає, що первісний відповідач заборгованість перед позивач не визнавав та не передав правонаступнику вищезазначену заборгованість. На підтвердження чого відповідач посилається на відповідний передавальний акт від 15.03.13р. №426-18/VI, яким КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради передано основні засоби, матеріальні активи, інші товарно-матеріальні цінності, а кредиторська заборгованість (яка є предметом цього спору) передана не була. Окрім того зазначає, що згідно ліквідаційного балансу (звіту про фінансовий стан) на 15.07.16р. (пасив, розділ ІІІ), поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги становить 0, 0 грн. Враховуючи вищезазначене, відповідач зазначає, що кредиторська заборгованість новим відповідачем не прийнята, положення про правонаступництво даний передавальний акт не містить; в чинному Статуті від 25.09.19р. не зазначено, що відповідач є правонаступником первісного відповідача.

Окрім того, відповідач заперечував проти розміру основної заборгованості, пені та 3% річних, зазначаючи, що вони є безпідставними, які не підтверджуються належними доказами; є не обґрунтованим розрахунок заборгованості за спірний період, оскільки донарахування позивачем відповідачу заборгованості здійснені з порушенням умов договору та ч.2., ст.25 ЗУ «Про теплопостачання» ( в редакції, чинній на момент дії договору). Також зазначає, що відсутність заборгованості перед позивачем підтверджується актом звірки розрахунків станом на 01.05.11р., згідно якого вбачається переплата первісного відповідача перед позивачем в розмірі 54 368, 86 грн.; що також підтверджується листом позивача від 15.06.11р. №3765/13, в якому він пояснив причину переплати авансовим платежем первісного відповідача за 1 декаду лютого 2011 року в сумі 60 670, 00 грн. та зобов`язався переплату в сумі 54 368, 86 грн. врахувати при наданні послуг з теплопостачання в опалюваному сезоні 2011-2012рр.

КПТМ «Криворіжтепломережа» (позивач) в письмових поясненнях (т.2, а.с.119) заперечував проти тверджень КЗ «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, зазначаючи (поміж-іншим), що скориговану суму заборгованості в розмірі 192 103, 85 грн. позивач заявляв голові ліквідаційної комісії первісного відповідача у претензії про майнові вимоги від 11.04.2013р.; проте відповідачем вказані вимоги не були задоволені та вказану суму боргу відповідачем не було внесено до передавального акту під час реорганізації, хоча в процесі реорганізації вказана сума була спірною, оскільки до неї відбувався вже судовий процес.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

28.01.11р. між КПТМ «Криворіжтепломережа» (постачальник ) та КЗ «Міська поліклініка №3» (правонаступник - КЗ «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, споживач) укладено договір на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пару №555; відповідно до умов якого постачальник зобов`язався надавати (відпускати) споживачу теплову енергію для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару; а споживач зобов`язався здійснювати оплату за отриману теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) в строки, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1. договору, облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності. В п.3.1 договору сторони погодили, що оплата за відпущену теплову енергію здійснюється споживачем щомісячно, самостійно, в грошовій формі та іншими формами розрахунку по узгодженню сторін до 20 числа місяця ,наступного за розрахунковим. Споживач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця. (п.3.5. договору).

Відповідно до п.3.2. договору, якщо споживач є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, що є діє на основі державної власності, не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п.3.1. договору, то відповідно до п.2. ст.231 ГК України, він сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка несплаченої суми за кожен день прострочення сплати; за прострочення сплати понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від вказаної суми. (т.1, а.с.6-7).

За твердженням позивача, у період з жовтня 2010р. по квітень 2011р. ним відповідачу виставлялись рахунки тільки за гарячу воду; в жовтні 2011р. позивачем проведено донарахування за теплову енергію з жовтня 2010 по квітень 2011р.; нарахування з жовтня 2010р. по квітень 2011р. та донарахування з жовтня 2010р. по січень 2011р. (частково) сплачено, а саме за січень 2011р. залишилась заборгованість в сумі 18 417, 59 грн. З урахуванням зазначеного спірним періодом є січень 2011р-грудень 2011р. в сумі 193 445, 95 грн. (теплова енергія та гаряча вода); тобто всього заборгованість складає 193 445, 95 грн. (січень 2011р. - грудень 2011р.); сума донарахування включена до рахунку за опалення та гаряче водопостачання за жовтень 2011р. Окрім того, позивач зазначив про рознесення оплат відповідача наступне: 14.02.11р. відповідачем було сплачено 60 670, 00 грн. із призначенням платежу «За теплову енергію за першу декаду лютого 2011р. згідно рахунку №555 від 03.02.11р.», але у зв`язку з тим, що в лютому 2011р. нараховано до сплати 2 319, 03 грн., у відповідача виникла переплата в сумі 58 350, 97 грн., яку позивач відповідно до роз`яснення Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної ради України №06-10/10-1215 від 29.10.04р. розподілив в рахунок погашення боргу, що виник у найдавніший період (жовтень 2010р. - частково січень 2011р.); всі інші оплати відповідача розносились чітко по призначенню. З урахуванням зазначеного позивач вказує, що фактично у відповідача залишилась несплаченою заборгованість за період з 01.01.11р. по 31.12.11р. в сумі 193 445, 95 грн. На підтвердження викладених в поясненнях обставин позивачем були надані наступні документи: акт №753 від 13.10.10р. про подачу теплової енергії, акт №516 від 18.03.11р. про припинення подачі теплової енергії, акт №606 від 17.10.11р. про подачу теплової енергії та акт №242 від 09.04.12р. про припинення подачі теплової енергії; які скріплені підписами та печатками представників позивача та відповідача (т.1, а.с.81.-82)

В подальшому позивачем було зроблено перерахунок заборгованості ( з листопада 2011р. по січень 2012р.) та виконано повернення нарахованих сум за спожиту теплову енергію на опалення у зв`язку з коригуванням показників приладу комерційного обліку та 28.03.13р. суму заборгованості було зменшено на 1 342, 10 грн. У зв`язку з чим сума основної заборгованості відповідача склала 192 103, 85 грн. Окрім того, з урахуванням не сплати вказаної заборгованості позивачем було зроблено перерахунок суму пені та інфляційних втрат, який склав: 14 623, 00 грн. - пеня та 4 279, 68 грн. - 3% річних.

Проте, з таким твердження позивача погодитися не можна, з урахуванням наступного.

Позивачем не надано належних доказів, що відповідач в жовтні 2011р. спожив теплової енергії на 186 022, 43 грн. Згідно виставленого позивачем відповідачу рахунку-фактури №555 від 31.10.11р. ( т.1., а.с.13) на суму 186 022, 43 грн. вбачається, що в його суму позивач включає: 9867. 41 грн. - вартість опалення, 1 491, 22 грн. - підігрів води, 98 542,20 грн. та 45 117, 87 грн. - перерахунок. Тобто, за цим рахунком позивачем було донараховано відповідачу (внаслідок перерахунку вартості опалення) 143 660,07 грн. В той же час, зі змісту цього рахунку-фактури та наданих позивачем доказів не надається за можливе перевірити обґрунтованість здійсненного позивачем перерахунку відповідачу опалення за період січень 2011р-грудень 2011р. Для з`ясування фактичного розміру заборгованості відповідача перед позивачем за спірний період судом була призначена судова експертизи по справі, яка проведена не була з причини не оплати сторонами її вартості.

Окрім того, з наявного в матеріалах справи акту звірки вбачається, що станом на 01.05.11р. відповідач мав переплату перед позивачем в розмірі 54 368, 86 грн. ( а.с.39). Розмір цієї переплати відповідача було включено позивачем в розрахунок суми заборгованості відповідача за рахунком фактурою №555 від 31.10.11р. В наслідок чого розмір заборгованості відповідача за цим рахунком-фактурою склав 131 653, 57 грн. Однак, із цим розміром заборгованості відповідача (з урахуванням переплати відповідача), суд погодитися не може, оскільки, як зазначалось вище, він є не обґрунтованими та не підтвердженим належними доказами .

Як вбачається з наданих сторонами та отриманих судом доказів : витягів з ЄДР відносно КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради, КП «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, рішення Дніпропетровської обласної ради №17-VI від 21.12.12р., наказу Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради №169-ум від 25.09.19р., Статуту КП «Криворізька міська лікарня №1» КРМ КЗ «Криворізька міська поліклініка №3» Дніпропетровської обласної ради» (відповідач) було припинено як юридичну особу та створено нову юридичну особу - КЗ «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради, яка є правонаступником первісного відповідача. В той же час, судом встановлено, що згідно передавального акту від 15.03.13р. №426-18/VI (т.1., а.с.211-217), відповідачу передано основні засоби, матеріальні активи, інші товарно-матеріальні цінності первісного відповідача. Але при цьому не було передано кредиторську заборгованість ( яка є предметом цього спору) . Окрім того, згідно ліквідаційного балансу ( звіту про фінансовий стан) на 15.07.16р. (пасив, розділ ІІІ), поточна кредиторська заборгованість первісного відповідача за товари, роботи, послуги становить 0, 0 грн. (т.2., а.с.87-88).

Статтею 714 ЦК України встановлено, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. У відповідності із ст. 525 ЦК України ,одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до приписів ст.33 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до приписів ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події; у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст.76 цього Кодексу : належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Здійснивши оцінку наданих сторонами (позивачем та відповідачем) та отриманих судом під час розгляду цієї справи доказів (висновків судової експертизи) за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що докази , надані відповідачем на спростування обставин, на які посилається позивач, є більш вірогідними ніж ті, що надані позивачем та отримані під час розгляду цієї справи. За перелічених вище обставин, суд дійшов висновку про не обґрунтованість (не доведеність належними доказами) заявлених позивачем вимог, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст.ст. 13, 52, 73, 74, 79, 86, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Здійснити заміну відповідача - Комунального закладу « Міська поліклініка № 3» на його правонаступника - Комунальний заклад «Криворізька міська лікарня №1» Криворізької міської ради

2. В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі , судові витрати покласти на позивача .

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

В зв`язку з відсутністю фінансування суду прохання вихідну кореспонденцію отримувати особисто в суді. Крім того, нагадуємо сторонам, що існує система «Електронний суд». Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно: зареєструватись в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua; подати до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Згідно п.4 розділу Х Прикінцеві положення ГПК України ( з урахуванням внесених змін Законом України від 30.03.20р. №540-ІХ), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя О.Ю.Васильєв

Повне рішення складено 15.06.20р.