ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/492/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", м. Харків
до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків
про та за зустрічним позовом стягнення коштів в розмірі 184704,23 грн Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", м. Харків про стягнення 33653,97 грн
за участю представників:

позивача - Карабут М. В.

відповідача - Кононенко А. О.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВІС" () (надалі - позивач) з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод" СВІТЛО ШАХТАРЯ" () (надалі - відповідач) заборгованості у розмірі 184.704,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору підряду № СШ/247-18 від 01.08.2018 в частині не оплати основного боргу за виконану роботу, що станом на 17.02.2020 становить 167.040,00 грн, інфляційні втрати 217,24 грн, 3% річних - 1.649,80 грн та пеня 15.797,19 грн.

Ухвалою від 20.02.2020 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання у справі.

05.03.2020 р. до суду надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис", в якій АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" просить суд стягнути з ТОВ "Донснабтехсервис" неустойку за договором № СШ/247-18 від 01.08.2018 р. в розмірі 33653,97 грн. Зустрічні позовні вимоги заявник обґрунтовує простроченням виконавцем виконання робіт.

Ухвалою суду від 17.03.2020 р. судом було прийнято зустрічний позов Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (вх.5825 від 05.03.2020 р.) та об`єднано в одне провадження із первісним позовом по справі № 922/492/20; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (вх.5823 від 05.03.2020) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження; призначено справу № 922/492/20 до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи та доказів за зустрічним позовом до 30.03.2020 р.

Підготовче засідання неодноразово відкладалося з метою виконання завдання підготовчого провадження та забезпечення процесуальних прав сторін.

В призначеному на 10.06.2020 р. підготовчому засіданні сторони надали письмові заяви про відсутність заперечень проти переходу до розгляду справи по суті у цей самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК, судом було закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" підтримав позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі та висловив заперечення проти зустрічних позовних вимог.

Представник Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" проти позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Донснабтехсервис" заперечував, просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічну позовну заяву.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.08.2018 р. між AT «СВІТЛО ШАХТАРЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНСНАБТЕХСЕРВІС» було укладено договір підряду № СШ/247-18 (надалі - Договір), за яким ТОВ «ДСТС» виконує за завданням Замовника роботу по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний № 2743, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи у порядку та в строки, передбачені Договором.

Згідно п. 3.1 Договору підрядник зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом семи робочих днів з моменту надходження авансу на його рахунок згідно п. 2.3.1 Договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору підрядник зобов`язується повністю завершити роботи за Договором в 120 календарних днів, з можливістю дострокового їх закінчення з моменту початку їх виконання. Датою закінчення робіт вважається дата підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт на підприємстві замовника.

Позивач вказував, що ним було виконано свої обов`язки по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний № 2743 у повному обсязі, на підтвердження чого надано Акт прийому-передачі виконаних робіт № СШ/247-18 від 08.11.2019 року та Акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019 року.

Згідно пункту 2.3 Договору оплата повинна здійснюватися наступним чином:

- авансовий платіж у розмірі 40% - 167 040,00 грн. (пункт 2.3.1 Договору);

- платіж у розмірі 20% - 83 520,00 грн. здійснюється після прийняття станка на площах Підрядника та готовності до відвантаження (пункт 2.3.2 Договору);

- платіж у розмірі 20% - 83 520,00 грн. здійснюється після доставки обладнання на територію відповідача (пункт 2.3.3 Договору);

- остаточний платіж у розмірі 20% - 83 520,00 грн. здійснюється протягом 20 календарних днів після повного завершення робіт та підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт та оформлення належним чином Податкової накладної (пункт 2.3.4 Договору).

Таким чином, позивач вказував, що розрахунки повинні були бути проведені наступним чином:

- платіж, передбачений пунктом 2.3.1 Договору відповідач повинен перерахувати до початку робот;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.2 Договору відповідач повинен перерахувати 20.03.2019 року. Сторони 19.03.2019 року підписали Акт прийому-передачі виконаних робіт по капітальному ремонту токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний № 2743 у підрядника де вказали, що обладнання знаходиться у придатному для експлуатації стані та готово до відвантаження замовнику;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.3 Договору відповідач повинен перерахувати 23.10.2019 року. Обладнання було доставлене на територію відповідача 22.10.2019 року, про що свідчить Акт прийому-передачі токарно-гвинторізного верстату моделі 1М65, інвентарний № 2743 після ремонту до договору підряду від 22.10.2019 року;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.4 Договору Відповідач повинен перерахувати до 28.11.2019 року. Розрахунок строку оплати зроблений з урахуванням того, що Акт прийому-передачі виконаних робіт № СШ/247-18 від 08.11.2019 року та Акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019 року підписані 08.11.2019 року.

Однак, в порушення зазначених умов Договору платіж, передбачений пунктом 2.3.2 Договору перерахований 29.03.2019 року (70000 грн. платіжне доручення № 9127 від 29.03.2019 року) та 04.10.2019 року (13520 грн. платіжне доручення № 27953 від 04.10.2019 року), а платежі, передбачені пунктами 2.3.3 та 2.3.4 договору не були перераховані взагалі.

Враховуючи викладене, позивач зазначав, що прострочення сплати заборгованості станом на 17.02.2020 року складає:

- платіж, передбачений пунктом 2.3.2 Договору - сплата 70 000 грн. прострочена на 10 днів (сплачено 29.03.2019 року замість 19.03.2019 року), сплата 13 520 грн. прострочена на 189 (сплачено 04.10.2019 року замість 20.03.2019 року);

- платіж, передбачений пунктом 2.3.3 Договору станом на 17.02.2020 року прострочений на 118 днів;

- платіж, передбачений пунктом 2.3.4 Договору станом на 17.02.2020 року прострочений на 82 днів.

У зв`язку з несплатою замовником боргу ТОВ «ДСТС» 09.12.2019 року направив на адресу відповідача Претензію № 170 (а.с. 23-24). Однак, відповідач не надав відзиву на вказану Претензію та борг не сплатив.

Відповідно до п. 8.3 Договору за несвоєчасне здійснення розрахунків за договором замовник сплачує підряднику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день затримки.

Враховуючи викладене, а також положення ст. 625 ЦК України, позивачем було нараховано відповідачу пеню у розмірі 15797,19 грн, інфляційні втрати - 217,24 грн та 3% річних у сумі 1649,80 грн на суму заборгованості в розмірі 167040,00 грн.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог та заявляючи зустрічні позовні вимоги, Акціонерне товариство "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" вказувало, що відповідно до 3.1. Договору Підрядник зобов`язується почати виконання робіт на протязі 7 (семи) робочих днів з моменту надходження авансового платежу на його рахунок (авансовий внесок у розмірі 40% - 167 040,00 грн., згідно платіжного доручення №1158 сплачено 11.01.2019 року). Отже, початок виконання робіт не пізніше 18.01.2019 року.

Відповідно до п. 2.3.2. платіж у розмірі 20% - 83520,00 грн. провадиться після прийняття верстату на майданчиках Підрядника. Верстат було прийнято 19.03.2019 року, про що складено акт приймання передачі виконаних робіт. Перерахування другого платежу повинно бути здійснено 20.03.2019 року. Платіж у розмірі 70000,00 грн. було перераховано 29.03.2019 року, отже, відповідач зазначав, що кількість днів прострочки складає - 10 днів. Платіж у розмірі 13520,00 грн. було перераховано 04.10.2019 року, отже кількість днів прострочки складає - 197 днів. Однак, відповідач наголошує, що позивачем штрафні санкції нараховуються з суми 83520,00 грн., а не з 70000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору Підрядник зобов`язується повністю закінчити роботу по Договору в 120 календарних днів. Дата початку виконання робіт - 18.01.2019 року. Роботу Підрядником було закінчено 08.11.2019 року, відповідно до акту приймання передачі від 08.11.2019 року. Таким чином, строк виконання робіт перевищив 120 календарних днів і складає 294 дні. Кількість днів прострочення виконання робіт становить 174 дні, починаючи з 19.05.2019 року.

Згідно п. 8.2 Договору у випадку порушення строків завершення виконання робіт, вказаних в п. 3.2 Договору, підрядник зобов`язується заплатити неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ.

З огляду на викладене, АТ «Світло шахтаря» просило суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом неустойку за договором № СШ/247-18 від 01.08.2018 року в розмірі 33653,97 грн за прострочення виконання зобов`язання на 174 дні.

Також, відповідач за первісним позовом зазначав, що 16.01.2020 р. на підприємстві було складено акт виходу зі строю деталей та вузлів обладнання, яким виявлено та встановлено вихід зі строю підшипників. Причиною виходу зі строю встановлено довгий час експлуатації та природний знос. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про неякісне виконання ремонту верстату позивачем. АТ «Світло шахтаря» вказує, що існує вірогідність повторного виходу його зі строю, зриву виробничої діяльності підприємства та понесення збитків, розмір яких значно більше, ніж залишок заборгованості.

Заперечуючи проти таких доводів відповідача, позивач за первісним позовом вказував, що пунктом 7.4 Договору підряду № СШ/247-18 від 01.08.2018 р. передбачено, що у разі виявлення недоліків у виконаних роботах або поломки верстата в період гарантійного строку, замовник письмово повідомляє підрядника та надає перелік недоліків. Але, в порушення вказаних вимог, відповідач не повідомляв позивача про наявність недоліків. Доданий до відзиву акт та службова записка є внутрішнім документом відповідача та не можуть вважатися належними доказами виявлення недоліків у виконаних роботах.

Окрім того, позивач заперечував проти того, що порушення строків виконання виникло з його вини, оскільки Договір був укладений 01.08.2018 року і підрядник був готовий одразу забрати верстат для проведення ремонту, але відповідач передав верстат у ремонт лише 30.11.2018 року тобто майже через 4 місяці з моменту укладання договору. Авансовий платіж був перерахований 11.01.2019 року, тобто майже через 5 місяців з моменту укладення договору. Відповідач несвоєчасно сплачував платежі передбачені пунктами 2.3.2 - 2.3.4 Договору. Таке невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати виконаних робіт також негативно вплинуло на закупівлю необхідних для проведення ремонту комплектуючих, замовлення транспорту для доставки верстата в ремонт та з ремонту та інше. У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати у позивача не було коштів для закупівлі деталей та проведення ремонту. Також, відповідачем не було виконано зобов`язання з підготування місця для встановлення верстата після ремонту, що не дозволило підряднику виконати договірні зобов`язання в строк.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до умов розділу 6 укладеного сторонами Договору, приймання виконаних робіт оформляється Актом здачі-приймання виконаних робіт. По закінченню пуско-налагоджувальних робіт, обладнання перевіряється на технологічну точність, відповідно до карти тех. точності і за результатами оброблювальної деталі, наданої замовником. У разі виявлення сторонами в момент приймання невідповідності виконаних робіт технічним вимогам, викладеним в технічній документації і п. 6.3, сторонами складається відповідний Акт, в якому зазначаються виявлені невідповідності і погоджуються строки їх виконання.

При відмові підрядника від складання або підписання Акту виявлених недоліків (як при приймання виконаних робіт, так і протягом гарантійного строку) для їх підтвердження, замовник має право ініціювати проведення незалежної кваліфіційної експертизи (п. 6.6 Договору).

Відповідно до п. 7.3 Договору підрядник дає гарантію, що після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт, обладнання не має дефектів і відповідає за якістю, комплектністю і технічними характеристиками вимогам державних стандартів на обладнання такого типу. Договору гарантійні зобов`язання підрядника розповсюджуються на всі механічні, електричні та інші частини обладнання, його вузли та агрегати, які були предметом ремонту (п. 7.2 Договору).

Згідно п. 7.4 Договору в разі виявлення недоліків виконаних робіт або поломки станка протягом гарантійного строку, замовник письмово повідомляє підрядника з наведенням переліку недоліків.

За недоліки, обумовлені неправильним використанням обладнання, несе відповідальність замовник (п. 7.6 Договору).

Відповідно до п. 8.5 Договору у разі виходу з ладу обладнання з вини підрядника в період гарантійного обслуговування, останній зобов`язаний усунути недоліки в строк не більше 10 робочих днів з моменту письмового повідомлення замовником про виникнення недоліків або в строк, погоджений сторонами в Акті виявлення недоліків. За порушення строків усунення недоліків з вини підрядника передбачена неустойка, визначена в п. 8.6 Договору.

Однак, матеріали справи не містять доказів складання сторонами Акту виявлення недоліків або повідомлення підрядника Акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про виявлення будь-яких недоліків у виконаних роботах та пред`явлення вимоги про усунення таких недоліків у відповідності до умов Договору. Навпаки, роботи прийняті за актом приймання-передачі із зазначенням про відсутність претензій і матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що вихід з ладу верстату відбувся саме через неякісне виконання ремонту позивачем.

Також, з огляду на визначені умови укладеного сторонами Договору та наявні в справі докази, суд не може визнати обґрунтованим заперечення відповідача за первісним позовом відносно того, що зобов`язання з оплати виконаних робіт не були виконані своєчасно через неякісне виконання ремонту верстату позивачем, оскільки навіть у разі виявлення неякісного ремонту це тягне за собою усунення таких недоліків та сплату неустойки у порядку, передбаченому умовами Договору, а не звільнення від сплати вартості виконаних робіт.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 8.3 укладеного сторонами Договору у разі порушення строку розрахунків за виконані роботи замовник зобов`язується сплатити пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день затримки платежу.

Таким чином, п. 8.3 Договору сторони передбачили сплату пені у розмірі облікової ставки НБУ, а не у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. В той же час, в розрахунках позивача застосовано саме подвійну облікову ставку НБУ, що не відповідає вимогам вказаного пункту Договору, тому суд вважає за необхідне здійснити перерахунок розміру пені виходячи з того, що відповідно до п. 8.3 Договору пеня нараховується у розмірі однієї облікової ставки НБУ.

Окрім того, суд враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на викладене, до стягнення з відповідача підлягає пеня в розмірі 7869,09 грн, виходячи з наступних розрахунків:

1) Розрахунки за період з 20.03.2019 р. по 29.03.2019 р. на заборгованість в розмірі 83520.00 грн. За період з 20.03.2019 р. по 29.03.2019 р. нараховується пеня в розмірі 411.88 грн. Розрахунок пені:

- з 20.03.2019 по 29.03.2019 (днів: 10, облікова ставка НБУ x 1: 18), пеня: 411.88 грн.

2) Розрахунки за період з 30.03.2019 р. по 04.10.2019 р. на заборгованість в розмірі 13520.00 грн. За період з 30.03.2019 р. по 30.09.2019 р. (з урахуванням обмеження, встановленого частиною шостою статті 232 ГК України) нараховується пеня в розмірі 1185.87 грн. Розрахунок пені:

- з 30.03.2019 по 25.04.2019 (днів: 27, облікова ставка НБУ x 1: 18), пеня: 180.02 грн.

- з 26.04.2019 по 06.06.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ x 1: 17.5), пеня: 272.25 грн.

- з 07.06.2019 по 18.07.2019 (днів: 42, облікова ставка НБУ x 1: 17.5), пеня: 272.25 грн.

- з 19.07.2019 по 05.09.2019 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 1: 17), пеня: 308.55 грн.

- з 06.09.2019 по 30.09.2019 (днів: 25, облікова ставка НБУ x 1: 16.5), пеня: 152.79 грн.

3) Розрахунки за період з 23.10.2019 р. по 17.02.2020 р. на заборгованість в розмірі 83520.00 грн. За період з 23.10.2019 р. по 17.02.2020 р. нараховується пеня в розмірі 3776.37 грн. Розрахунок пені:

- з 23.10.2019 по 24.10.2019 (днів: 2, облікова ставка НБУ x 1: 16.5), пеня: 75.51 грн.

- з 25.10.2019 по 12.12.2019 (днів: 49, облікова ставка НБУ x 1: 15.5), пеня: 1737.90 грн.

- з 13.12.2019 по 31.12.2019 (днів: 19, облікова ставка НБУ x 1: 13.5), пеня: 586.93 грн.

- з 01.01.2020 по 30.01.2020 (днів: 30, облікова ставка НБУ x 1: 13.5), пеня: 924.20 грн.

- з 31.01.2020 по 17.02.2020 (днів: 18, облікова ставка НБУ x 1: 11), пеня: 451.83 грн.

4) Розрахунки за період з 28.11.2019 р. по 17.02.2020 р. на заборгованість в розмірі 83520.00 грн. За період з 28.11.2019 р. по 17.02.2020 р. нараховується пеня в розмірі 2494.97 грн. Розрахунок пені:

- з 28.11.2019 по 12.12.2019 (днів: 15, облікова ставка НБУ x 1: 15.5), пеня: 532.01 грн.

- з 13.12.2019 по 31.12.2019 (днів: 19, облікова ставка НБУ x 1: 13.5), пеня: 586.93 грн.

- з 01.01.2020 по 30.01.2020 (днів: 30, облікова ставка НБУ x 1: 13.5), пеня: 924.20 грн.

- з 31.01.2020 по 17.02.2020 (днів: 18, облікова ставка НБУ x 1: 11), пеня: 451.83 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 217,24 грн інфляційних втрат та 1649,80 грн - 3% річних, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи зустрічні позовні вимоги Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" про стягнення з ТОВ "Донснабтехсервис" неустойки за договором № СШ/247-18 від 01.08.2018 р. в розмірі 33653,97 грн у зв`язку із порушенням строків виконання робіт, суд не може погодитися з твердженням відповідача за зустрічним позовом про те, що строк виконання ремонту було порушено через невиконання замовником обов`язку з підготовки місця для встановлення верстата після ремонту, оскільки вони не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. З копії листа № 152 від 24.10.2019 р. (а.с. 114) вбачається, що цей лист було вручено замовнику лише 06.11.2019 р. (зареєстровано за вх. 1182, відповідно до відмітки АТ «Світло шахтаря»), а вже 08.11.2019 р. сторонами було підписано акт приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів та акт прийому-передачі виконаних робіт за Договором.

В підписаному сторонами акті приймання-здачі капітально відремонтованих об`єктів від 08.11.2019 р. зафіксовано, що токарно-гвинторізний верстат моделі 1М65 інв. № 2743 знаходився в капітальному ремонті з 07 грудня 2018 р. по 08 листопада 2019 р., а саме 229 робочих днів. Тобто сторонами в акті відображено, що строк виконання робіт за Договором перевищив 120 днів, як це передбачено п. 3.2 Договору.

Згідно п. 8.2 Договору у випадку порушення строків завершення виконання робіт, вказаних в п. 3.2 Договору, підрядник зобов`язується заплатити неустойку в розмірі 0,1% від загальної вартості робіт за кожен день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ.

З огляду на викладене, суд визнає обґрунтованою вимогу АТ «Світло шахтаря» про стягнення з відповідача за зустрічним позовом неустойки в розмірі 33653,97 грн, яка обрахована за 174 дні у розмірі облікової ставки НБУ від загальної вартості робіт за Договором (417600,00 грн).

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження часткової обґрунтованості первісних позовних вимог та обґрунтованості зустрічного позову, суд частково задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" та задовольняє зустрічні позовні вимоги Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ".

Здійснюючи розподіл судових витрат по справі, суд виходить з наступного.

Згідно попереднього розрахунку судових витрат (з урахуванням заяви про доповнення від 02.04.2020 р., вх. 8246) позивачем за первісним позовом заявлено судові витрати у розмірі 45000,00 грн, що складаються із 35000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 10000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, позивачем не було надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, матеріали справи не містять доказів, з яких можна встановити обсяг послуг, погоджену та прийняту позивачем вартість отриманих правничих послуг згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, що унеможливлює встановлення судом дійсного розміру понесених судових витрат позивачем, тому суд не вбачає підстав для покладення на відповідача за первісним позовом заявлених позивачем судових витрат у розмірі 45000,00 грн.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених первісних та зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ч. 11 ст. 238 ГПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 180, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ" (61001, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ВУЛИЦЯ СВІТЛО ШАХТАРЯ, будинок 4/6, ідентифікаційний код особи 00165712) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" (61052, Харківська обл., місто Харків, Ленінський район, ВУЛИЦЯ ПОЛТАВСЬКИЙ ШЛЯХ, будинок 56, ідентифікаційний код особи 35718234) заборгованість у розмірі 167040,00 грн, інфляційні втрати - 217,24 грн, 3% річних - 1649,80 грн, пеню - 7869,09 грн та 2651,64 грн судового збору.

В решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" - відмовити.

Вимоги за зустрічним позовом Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" (61052, Харківська обл., місто Харків, Ленінський район, ВУЛИЦЯ ПОЛТАВСЬКИЙ ШЛЯХ, будинок 56, ідентифікаційний код особи 35718234) на користь Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ" (61001, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ВУЛИЦЯ СВІТЛО ШАХТАРЯ, будинок 4/6, ідентифікаційний код особи 00165712) неустойку в розмірі 33653,97 грн та 2102,00 грн судового збору.

Здійснити зустрічне зарахування стягуваних сум на підставі ч. 11 ст. 238, ч. 11 ст. 129 ГПК України, шляхом стягнення різниці між задоволеними сумами первісного та зустрічного позову та стягнути з Акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД "СВІТЛО ШАХТАРЯ" (61001, Харківська обл., місто Харків, Жовтневий район, ВУЛИЦЯ СВІТЛО ШАХТАРЯ, будинок 4/6, ідентифікаційний код особи 00165712) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНСНАБТЕХСЕРВИС" (61052, Харківська обл., місто Харків, Ленінський район, ВУЛИЦЯ ПОЛТАВСЬКИЙ ШЛЯХ, будинок 56, ідентифікаційний код особи 35718234) 143122,16 грн заборгованості та 549,64 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "15" червня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова