ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

10.06.2020 Справа № 920/435/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши заяву (вх. № 1980к від 09.06.2020) про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» (08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 21, офіс 10; ) у справі №920/435/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» (08324, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 21, офіс 10; )

до відповідача Приватного підприємства Агрофірми «Журавка» (41041, Сумська область, Середино-Будський район, с. Журавка; )

про стягнення 10 087 562,65 грн,

установив:

07.05.2020 представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 10087562,65 грн, у тому числі 8357944,48 грн основного богу за поставлений товар згідно умов договору поставки № 98/2019 від 24.05.2019, 636779,94 грн пені, 1002953,33 грн штрафу, 72867,11 грн суму 3% річних, 17017,79 грн інфляційних нарахувань; а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 12.05.2020 відкрито провадження у справі № 920/435/20, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 11.06.2020.

09.06.2020 заявник ТОВ «Ранголі» подав до суду заяву б/н від 08.06.2020 (вх. № 1980к від 09.06.2020) про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 10245764,36 грн, що належать ПП АФ «Журавка», що знаходяться на рахунках підприємства, у тому числі, але не обмежуючись: р/р № НОМЕР_1 НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк№, МФО 337568, інших рахунках ПП АФ «Журавка» в банківських установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, у всіх видах валют, до винесення господарським судом рішення по суті справи.

Вимоги заявника обґрунтовані тим, що його думку наявність інформації стосовно невиконаних на даний час відповідачем судових рішень про стягнення з нього значної суми заборгованості, а також наявність кримінальних проваджень, до яких відповідач є причетним, може свідчити про неможливість у разі задоволення позову у даній справі виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що особа, яка подала таку заяву, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно із ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, виходячи з наведеного, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, наведеною у пункті першому постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Проте заява ТОВ «Ранголі» про забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає. Так, заява про забезпечення позову містить відомості про ухвалення судами рідних юрисдикцій рішень про стягнення з відповідача ПП АФ «Журавка» грошових сум, що становлять заборгованість за укладеним договором та нараховані санкції, а також заборгованість по заробітній платі. Однак позивачем не надано суду доказів того, що вказані судові рішення не виконані через вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішень судів.

Також заявник наголошує на наявності у відповідача значної кількості об`єктів нерухомого майна (як зазначає позивач, кількість сторінок Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.04.2020 становить 1317), при цьому він не зазначає, яким саме чином наявність у відповідача об`єктів нерухомого майна може спричинити неможливість виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

У заяві позивач наголошує, що відповідач з вересня 2019 року мав можливість сплачувати кошти на користь позивача, натомість він уклав договори оренди землі з третіми особами та сплачує на їх користь орендну плату (а не заборгованість перед позивачем), що свідчить про недобросовісність відповідача.

Однак позивач не обґрунтовує, яким саме чином такі недобросовісні, за його твердженням, дії позивача можуть призвести до невиконання рішення у даній справі у разі задоволення вимог повивача.

Також не доводять факту можливого невиконання прийнятого у даній справі рішення посилання заявника на оскарження відповідачем у Сумському окружному адміністративному суді дій податкового органу щодо прийняття податкових повідомлень-рішень про нарахування відповідачеві сум податкових зобов`язань, а також посилання заявника на перебування у відділі розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області кримінального провадження № 0000080 від 23.12.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України та на наявність обтяженого іпотекою нерухомого майна.

Таким чином суд робить висновок, що з поданих позивачем ТОВ «Ранголі» матеріалів не вбачається жодних обґрунтованих причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечувати позов, а заявником не подано жодних належних доказів того, що відповідач може вчиняти чи вчиняє дії, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами неможливість в подальшому виконання рішення суду саме внаслідок дій або бездіяльності відповідача, тобто наявності у нього наміру ухилитися від виконання рішення суду.

Позивачем же у даному випадку не доведено належними та допустимими доказами обставин ймовірності того, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання у майбутньому рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи, викладені позивачем в заяві про забезпечення позову відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки не підтверджені відповідними доказами, а самі по собі такі доводи не доводять факту неможливості у майбутньому виконати судове рішення через неправомірні дії відповідача, а лише констатують факти, встановлені позивачем за наслідком дослідження відомостей, отриманих ним з відкритих джерел інформації.

Керуючись статтями 136-140, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» про забезпечення у позову у справі №920/435/20 - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 10.06.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.Л. Котельницька