ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2968/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю.,

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 Судаков В.В.,

від ОСОБА_2 Судаков В.В., Мосейчук Д.О.,

від Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради Чабан І.А.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" участі не брали,

від ОСОБА_3 участі не брали,

від ОСОБА_4 участі не брали,

від ОСОБА_5 участі не брали,

від ОСОБА_6 участі не брали,

від ОСОБА_7 участі не брали,

від ОСОБА_8 участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.02.2020, прийняте суддею Гутом С.Ф., м. Одеса, повний текст складено 13.02.2020,

у справі №916/2968/19

за позовом:

- ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2

до відповідача: Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ";

- ОСОБА_3 ;

- ОСОБА_4 ;

- ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_6 ;

- ОСОБА_7 ;

- ОСОБА_8

про скасування реєстраційного запису

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якому просили визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії щодо змін до установчих документів, відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", а саме: реєстраційний запис №1029422 державного реєстратора Виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є., вчинений 07.03.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивачів у зв`язку з відсутністю правових підстав для припинення права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" та, відповідно, набуття цього права ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , при цьому проведення державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. 07.03.2013 реєстраційних дій щодо змін до установчих документів, а саме: відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", відбулося за відсутності оригіналу договору про перехід або передання частки в статутному капіталі товариства, що свідчить про неподання державному реєстратору передбаченого законодавством необхідного обсягу документів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.10.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №916/2968/19 та в подальшому ухвалою суду від 26.11.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", а ухвалою суду від 27.12.2019 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.02.2020 у справі №916/2968/19 (суддя Гут С.Ф.) у задоволені позову відмовлено повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що проведеною 07.03.2013 державною реєстрацією змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, при цьому вказана реєстраційна дія була проведена державним реєстратором з дотриманням вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з апеляційною скаргою, в якій просять рішення Господарського суду Одеської області від 03.02.2020 у справі №916/2968/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржники наголошують на тому, що підписані ними заяви про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" від 06.03.2013 та протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №1/1 від 06.03.2013 не містять волевиявлення позивачів, а також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на укладення між ними договору про перехід або передання частки в статутному капіталі вищезазначеного товариства, а тому реєстраційні дії від 07.03.2013 щодо внесення змін до установчих документів, а саме: відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", державним реєстратором було проведено без необхідного повного пакету документів, що зумовлює протиправність вказаних реєстраційних дій та порушення корпоративних прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу б/н та б/д (вх.№966/20/Д2 від 15.05.2020) Юридичний департамент Одеської міської ради просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін. Зокрема, відповідач зазначає про те, що проведена 07.03.2013 державна реєстрація змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" не може порушувати вже припинені корпоративні права позивачів.

21.05.2020 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу б/н від 21.05.2020 (вх.№966/20/Д3 від 15.05.2020), в якій останні посилаються на те, що заяви про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" від 06.03.2013 та протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №1/1 від 06.03.2013 не є правочинами та не можуть слугувати самостійними правовими підставами для переходу до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 права власності на частку у статутному капіталі вказаного підприємства. Водночас позивачі наголошують на тому, що законодавством встановлено вимогу щодо подання державному реєстратору, зокрема, оригіналу договору про перехід чи передання частки у статутному капіталі товариства.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Аленіна О.Ю. від 06.04.2020 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 13.05.2020 розгляд справи №916/2968/19 призначено на 11.06.2020 о 15:30.

У судовому засіданні 11.06.2020 ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, представник Одеської міської ради в особі Юридичного департаменту Одеської міської ради висловив заперечення проти її задоволення, представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 участі не брали, хоча повідомлялись належним чином про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно з пунктом 1.1, 1.2, 5.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" в редакції від 04.03.2013 вказане товариство є господарським товариством у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що створене та дає відповідно до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про господарські товариства", цього статуту та інших правових актів. Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" є ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 15000 грн, що складає 6,4% статутного капіталу; ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_5 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 36743,11 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_6 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 55114,65 грн, що складає 23,4% статутного капіталу; ОСОБА_2 з часткою у статутному капіталі товариства у розмірі 55114,66 грн, що складає 23,4% статутного капіталу.

06.03.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано адресовані загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" заяви, в яких зазначено про те, що останні, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи обставини, які мають істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного тиску зі сторони інших осіб, за своєю справжньою волею заявляють про вихід зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", відступаючи свої частки у статутному капіталі вказаного товариства, а також свої права щодо участі у товаристві в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством та статутом, при цьому у зв`язку з відступленням частки товариству позивачі не мають претензій до даного товариства та його учасників щодо виплати або компенсації грошового розміру частки у статутному капіталі.

Справжність підписів позивачів на вказаних заявах посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.А., а самі заяви зареєстровано в реєстрі за №643 та №644 відповідно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2014 у справі №523/5544/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.11.2014, у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадеєвої Наталі Олексіївни про визнання недійсною та скасування заяви від 06.03.2013 про вихід зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" відмовлено.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 у справі №523/19337/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016, у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадеєвої Наталі Олексіївни про визнання нотаріальних дій останньої, проведених 06.03.2013 щодо ОСОБА_1 , незаконними, відновлення прав ОСОБА_1 в якості засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" шляхом скасування нотаріальних дій, державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013 та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", оформленим протоколом №1/1 від 06.03.2013, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили про свій намір вийти зі складу учасників даного товариства з безоплатним переданням останньому своєї частки, що підтверджується поданими ними заявами, та запропонували виключити їх зі складу учасників товариства вирішено виключити позивачів зі складу засновників товариства, а їх частки у статутному капіталі безоплатно передати товариству; включити до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; розподілити частки у статному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_3 15000 грн, що складає 6,4% статутного капіталу; ОСОБА_4 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_5 36743,11 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_6 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_7 55114,65 грн, що складає 23,4% статутного капіталу; ОСОБА_8 55114,66 грн, що складає 23,4% статутного капіталу; затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" у новій редакції та доручено провести реєстрацію останнього ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу №1/1 від 06.03.2013 на зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" були присутні всі учасники товариства, в тому числі і позивачі, а також запрошені особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Даний протокол підписаний всіма вищезазначеними особами, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.02.2015 у справі №916/3167/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 29.12.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", оформленого протоколом №1/1 від 06.03.2013 та відновлення права ОСОБА_1 в якості засновника вказаного товариства шляхом скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013 відмовлено.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", оформленим протоколом №2/1 від 06.03.2013, вирішено підтвердити дійсність протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №1/1 від 06.03.2013.

В подальшому 07.03.2013 державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є. проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" (реєстраційний запис № НОМЕР_1 ), внаслідок чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було виключено зі складу учасників вказаного товариства, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 включено до складу учасників останнього.

Місцевим господарським судом також встановлено, що для проведення вищезазначеної реєстраційної дії державному реєстратору були надані наступні документи: реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; фотокопія заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", що зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О за №645; фотокопія заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", яка зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О за №646; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №1/1 від 06.03.2013; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №2/1 від 06.03.2013 про підтвердження дійсності протоколу загальних зборів №1/1 від 06.03.2013; статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" у новій редакції від 06.03.2013; квитанція про сплату реєстраційного збору; копія довіреності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ".

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо змін до установчих документів, відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", а саме: реєстраційного запису №1029422, внесеного 07.03.2013 державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на те, що проведеною 07.03.2013 державною реєстрацією змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, при цьому вказана реєстраційна дія була проведена державним реєстратором з дотриманням вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Отже, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Статтею 113 Цивільного кодексу України визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

В силу частини третьої статті 80 Господарського кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Статтею 116 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом (частина друга статті 116 Цивільного кодексу України).

Зі змісту частини третьої статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (в редакції, чинній на час виходу позивачів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" та на час вчинення оспорюваного реєстраційного запису; далі Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців") вбачається, що повідомлення про вихід учасника товариства фізичної особи має бути оформлено у вигляді заяви про вихід із товариства.

Водночас чинним законодавством України не встановлено форми такої заяви, а лише зазначено про те, що у разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, має бути поданий, зокрема, примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) такої заяви.

Як зазначалося вище, 06.03.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано адресовані загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" заяви, в яких зазначено про те, що останні, усвідомлюючи значення своїх дій та розуміючи обставини, які мають істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного тиску зі сторони інших осіб, за своєю справжньою волею заявляють про вихід зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", відступаючи свої частки у статутному капіталі вказаного товариства, а також свої права щодо участі у товаристві в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством та статутом, при цьому у зв`язку з відступленням частки товариству позивачі не мають претензій до даного товариства та його учасників щодо виплати або компенсації грошового розміру частки у статутному капіталі.

Справжність підписів позивачів на вказаних заявах посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.А., а самі заяви зареєстровано в реєстрі за №643 та №644 відповідно.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.06.2014 у справі №523/5544/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.11.2014, у задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадеєвої Наталі Олексіївни про визнання недійсною та скасування заяви від 06.03.2013 про вихід зі складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" відмовлено.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2015 у справі №523/19337/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01.12.2016, у задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадеєвої Наталі Олексіївни про визнання нотаріальних дій останньої, проведених 06.03.2013 щодо ОСОБА_1 , незаконними, відновлення прав ОСОБА_1 в якості засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" шляхом скасування нотаріальних дій, державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013 та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вихід засновника (учасника) з товариства є безумовним суб`єктивним правом останнього, у той час як саме товариство є суб`єктом пасивного обов`язку не перешкоджати реалізації цього права.

Реалізація права на вільний вихід з товариства шляхом подачі відповідної заяви учасником є одностороннім правочином, від якого учасник може відмовитися за наявності нових умов, в тому числі шляхом подачі відповідної заяви про відкликання заяви про вихід.

За таких обставин, з огляду на відсутність у матеріалах справи жодного доказу на підтвердження відкликання позивачами поданих ними 06.03.2013 Товариству з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" заяв про вихід зі складу учасників вказаного товариства, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що дані заяви є належними та достатніми доказами наявності волевиявлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на припинення корпоративних відносин шляхом виходу з товариства.

Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ані з рішенням зборів учасників, ані з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Саме така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена в постанові від 02.10.2019 у справі №127/16567/17.

Вихід учасника з товариства породжує певні правові наслідки, зокрема припинення корпоративних правовідносин між учасником і товариством. Оскільки вихід з товариства призводить до фактичних змін складу учасників, виконавчий орган повинен скликати збори учасників для затвердження змін до установчих документів. Збори не вирішують питання про вихід учасника, і його явка на збори не обов`язкова. Збори лише враховують цей факт у власній діяльності і на виконання вимог закону зобов`язані затвердити зміни до установчих документів та подати їх на державну реєстрацію.

Момент виходу учасника з товариства законодавство не пов`язує з реєстрацією змін до установчих документів. Невнесення змін до установчих документів, не проведення державної реєстрації змін до установчих документів не може вплинути на волевиявлення учасника, позбавити чи обмежити учасника вільно розпорядитися своїми корпоративними правами, зокрема, вийти з товариства. Невнесення змін до установчих документів, не проведення державної реєстрації змін до установчих документів не означає, що учасник, який у встановленому порядку вибув з товариства, автоматично повертається в число учасників.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", оформленим протоколом №1/1 від 06.03.2013, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили про свій намір вийти зі складу учасників даного товариства з безоплатним переданням останньому своєї частки, що підтверджується поданими ними заявами, та запропонували виключити їх зі складу учасників товариства вирішено виключити позивачів зі складу засновників товариства, а їх частки у статутному капіталі безоплатно передати товариству; включити до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; розподілити частки у статному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_3 15000 грн, що складає 6,4% статутного капіталу; ОСОБА_4 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_5 36743,11 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_6 36743,10 грн, що складає 15,6% статутного капіталу; ОСОБА_7 55114,65 грн, що складає 23,4% статутного капіталу; ОСОБА_8 55114,66 грн, що складає 23,4% статутного капіталу; затверджено статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" у новій редакції та доручено провести реєстрацію останнього ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу №1/1 від 06.03.2013 на зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" були присутні всі учасники товариства, в тому числі і позивачі, а також запрошені особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Даний протокол підписаний всіма вищезазначеними особами.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.02.2015 у справі №916/3167/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.04.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 29.12.2015, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", оформленого протоколом №1/1 від 06.03.2013 та відновлення права ОСОБА_1 в якості засновника вказаного товариства шляхом скасування державної реєстрації змін до установчих документів від 07.03.2013 відмовлено.

Таким чином, беручи до уваги те, що для виходу учасника з товариства не вимагається згода інших учасників або прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників, а днем виходу є день подачі ним заяви про вихід з товариства в установленому порядку, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вийшли зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" 06.03.2013 відповідно до підписаних ними та нотаріально посвідчених заяв, які стали підставою для проведення загальних зборів учасників вказаного товариства та прийняття відповідного рішення про виключення позивачів зі складу засновників товариства, включення до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з відповідним розподілом часток у статному капіталі та внесенням змін до локального нормативного акту статуту.

Отже, враховуючи, що законодавство не пов`язує момент виходу учасника з товариства з реєстрацією змін до установчих документів цієї юридичної особи, а також з огляду на припинення корпоративних правовідносин між позивачами і Товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" з 06.03.2013 (дата подачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заяв про вихід зі складу учасників товариства), апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведена 07.03.2013 державна реєстрація змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" не порушує корпоративних прав позивачів.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі "Бочаров проти України" наголошує на тому, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, колегією суддів не приймаються до уваги твердження апелянтів про підписання ними заяв про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" від 06.03.2013 під впливом тиску та примусу зі сторони третіх осіб, адже скаржниками до місцевого господарського суду не подано жодного належного у розумінні приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказу на підтвердження вказаних обставин, а тому дані доводи ґрунтуються виключно на нічим непідтверджених припущеннях позивачів.

Стосовно доводів апелянтів про порушення державним реєстратором передбаченого законом порядку проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, а саме: відомостей про склад засновників, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" унормовано, що для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридична особа повинна подати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення про внесення змін до установчих документів. Документ, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до установчих документів; оригінали установчих документів юридичної особи з відміткою про їх державну реєстрацію з усіма змінами, чинними на дату подачі документів, або копія опублікованого в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про втрату всіх або частини зазначених оригіналів установчих документів; два примірники змін до установчих документів юридичної особи у вигляді окремих додатків або два примірники установчих документів у новій редакції; документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації змін до установчих документів, якщо інше не встановлено цим Законом.

За умовами частини третьої статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у разі внесення змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що для проведення державної реєстрації змін до установчих документів, які пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, заявнику, крім передбаченого частиною першою статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" переліку матеріалів, достатньо надати державному реєстратору будь-який з вищезазначених додаткових документів, в тому числі і заяву фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), а відтак посилання скаржників на те, що обов`язковою умовою для проведення вказаних вище реєстраційних дій є подання оригіналу договору про перехід або передання частки в статутному капіталі товариства, ґрунтуються на довільному та хибному тлумаченні позивачами положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Як зазначалося вище, для здійснення 07.03.2013 державної реєстрації змін до установчих документів, а саме: відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", повноважним представником вказаного товариства державному реєстратору були надані наступні документи: реєстраційна картка на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; фотокопія заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", що зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О за №645; фотокопія заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", яка зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадеєвою Н.О за №646; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №1/1 від 06.03.2013; протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" №2/1 від 06.03.2013 про підтвердження дійсності протоколу загальних зборів №1/1 від 06.03.2013; статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" у новій редакції від 06.03.2013; квитанція про сплату реєстраційного збору; копія довіреності представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вбачає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" дотримано вимог законодавства та подано державному реєстратору обсяг документів, необхідний та достатній для проведення реєстраційних дій щодо внесення змін до установчих документів юридичної особи, зокрема, відомостей про склад засновників останньої.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом спору у даній справі не є оскарження дій Юридичного департаменту Одеської міської ради як державного реєстратора, і цей спір не є спором фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень з приводу виконання ним владних управлінських функцій, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у даній справі обґрунтовані порушенням їх корпоративних прав та спрямовані на захист цих корпоративних прав шляхом скасування державної реєстрації змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" від 07.03.2013, при цьому спірні правовідносини виникли саме між позивачами та вказаним товариством у зв`язку з відсутністю, за твердженням скаржників, правових підстав для припинення їх права власності на частку у статутному капіталі даної юридичної особи. Відтак позовна вимога про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій щодо змін до установчих документів, відомостей про склад засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ", а саме: реєстраційного запису №1029422, внесеного 07.03.2013 державним реєстратором Виконавчого комітету Одеської міської ради Стукаленко К.Є., не може бути звернена до державного реєстратора, якого позивачі визначили відповідачем, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду про скасування державної реєстрації змін до установчих документів, у тому числі відомостей про склад засновників, незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі в якості відповідача або третьої особи.

Водночас належним відповідачем у даному приватноправовому спорі є особа, внесення запису щодо якої оспорюється, тобто саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна телекомпанія "Норма-ТВ" або особи, до яких, за твердженням позивачів, перейшли їх частки у статутному капіталі вказаного товариства.

Отже, встановивши, що позов у даній справі заявлений позивачами до неналежного відповідача, беручи до уваги відсутність визначених процесуальним законом підстав на стадії апеляційного оскарження рішення місцевого господарського суду для заміни неналежного відповідача належним, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, колегія суддів вбачає, що під час розгляду даної справи судом першої інстанції відповідачем було подано заяву про застосування до позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у даній справі наслідків спливу строку позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з приписами частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", наголошує, що "позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою №14902/04 у справі Відкритого акціонерного товариства "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності встановлення судом факту доведеності порушення права особи, яка звернулися до суду з позовом.

Право на задоволення позову або право на позов у матеріальному розумінні це право позивача вимагати від суду задоволення позову. Зі спливом позовної давності особа втрачає право на позов саме в матеріальному розумінні. Отже, сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Однак, правила про позовну давність відповідно до статті 267 вказаного Кодексу мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 зазначено, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, беручи до уваги необґрунтованість даного позову, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Доводи апелянтів не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянтів про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 03.02.2020 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03.02.2020 у справі №916/2968/19 без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.06.2020.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя О.Ю. Аленін