ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4544/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.-доповідач,

суддів: Іванова О.Г., Дарміна М.О.,

при секретарі судового засідання: Ревковій Г.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019р. (суддя Рудь І.А.) у справі №904/4544/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго», м.Курахове Мар`їнського району Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс», м. Дніпро

про стягнення збитків в розмірі 404809 грн 68коп.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" збитки у розмірі 404 809 грн. 68 коп.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач надавав інструкції для відправлення вагонів, які не можливо було виконати, у зв?язку з чим вагони простоювали і залізниця нарахувала, а позивач сплатив 392 194,80 грн. плати за користування вагонами та 12 614,88 грн. збору за зберігання вантажу

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, господарський суд вказав, що позивачем не вказано, що саме стало причиною неможливості оформлення ним електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на відправку спірних вагонів зі станції Городній відповідно до наданої відповідачем інструкції №6352 від 03.03.2017. Також суд вказав, що позивачем не доведено наявності протиправних дій (бездіяльності) з боку відповідача, що призвели до неможливості оформлення позивачем електронних провізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на відправку 18 вагонів зі станції Городній відповідно до наданої відповідачем інструкції №6352 від 03.03.2017.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просив це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційних вимог, скаржник зазначає, що:

- відповідач порушив умови п.2.3.3 договору №70ТЕО/16 від 30.06.2016, не надавши своєчасно позивачу, до 02.03.2017 інструкції на 18-ть вагонів які зайшли на станцію призначення 03.03.2017, що підтверджується інструкціями відповідача, а саме:

- інструкцією №6140 від 02.03.2017 на відправку тільки 2-х порожніх вагонів із 18-ти, які надійшли на станцію призначення;

- інструкцією №6250 від 03.03.2017 на 18-ть порожніх вагонів №№54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886, куди ввійшли і два вагони з інструкції №6140 від 02.03.2017, на адресу отримувача: ИШН ПОРТ (код 1139) Угорщина, вул. Метростроєвская, 23, станція призначення Еперешке МАВ (код 55_141911), наданою з порушенням строку;

- після надання інструкцій №№ 6140, 6250, на які не можливо було оформити електронний перевізний документ СМГС, відповідач змінив напрямок відправлення вагонів та надав нову інструкцію№6352 від 03.03.2017 на відправку 18-ти вагонів за новим напрямком на станцію Должанська Донецької залізниці на адресу отримувача ТОВ «ДТЕК Свєрдловськантрацит» на територію, тимчасово непідконтрольну Україні;

- відповідач, усвідомивши неможливість направлення порожніх вагонів на станцію Должанська Донецької залізниці повідомив позивача про зміну наданих інструкцій листом від 04.03.2017 №6408, в якому просив інструктивний лист №6352 від 03.03.2017 вважати недійсним;

- наступна інструкція на відправку порожніх вагонів отримана позивачем лише 06.03.2017 №6512, в котрій відповідач просить відправити 6-ть вагонів із 18-ти, які простоюють на станції огородній, на адресу отримувача АТ «Шахтоуправління «Обуховская», а 12-ть вагонів залишилися без напрямку і продовжили простоювати з 03.03.2017 по 23.03.2017 до отримання інструкції відповідача №8182 на ці вагони. Відправити вагони по напрямку, вказаному в інструкції на адресу ПАО «Веско» вдалося після втручання відповідача тільки 14.04.2017, тобто через 22 дні з дати надання інструктивного листа №8182;

- позивач, виконуючи умови договору і діючи відповідно до інструкції №6512 заніс дані на відправку в електронну накладну СМГС, але програма АС Клієнт пропустила один вагон №56619752, інші 5-ть до перевезення не бралися, програма видавала заборону на оформлення накладної СМГС на ці вагони і тільки через 46 днів з дати надання останньої інструкції на ці вагони, 21.04.2017 позивач отримав інструкцію №11373, в котрій відповідач змінює раніше надану інструкцію №6512 від 06.03.2017 на нову та розпоряджається відправити 5-ть вагонів в ремонт на станцію Валуйки;

- в даних правовідносинах бездіяльність відповідача призвела до заподіяння позивачу збитків.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа неодноразово розглядалася судами.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2020 року ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №904/5111/19 та розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.06.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (експедитор) укладено договір № 70ТЕО/16, згідно з п. 1.1. якого експедитор здійснює транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО) клієнта, в рамках якого експедитор надає клієнту за плату транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт сплачує та приймає надані експедитором послуги на умовах вказаного договору.

Підпунктом 2.1.5 пункту 2.1 договору передбачено, що клієнт зобов`язаний забезпечувати оформлення залізничних перевізних документів на слідування приватних вагонів у навантаженому та порожньому стані відповідно до вимог Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне вантажне сполучення (СМГС), інструкції експедитора. Клієнт зобов`язаний організовувати відправлення вагонів (оформлення документів) виключно за напрямками, погодженими з експедитором.

Згідно з пп. 2.3.3 п. 2.3 договору експедитор зобов`язався надавати клієнту відповідні інструкції для відправлення навантажених вагонів. На порожні вагони інструкція надається до дати прибуття завантаженого вагону на станцію вивантаження шляхом направлення їх на електронну пошту або факсимільним зв`язком на телефон/факс.

Відповідно до п. 2.3.6. п. 2.3. договору експедитор зобов`язався сприяти вирішенню усіх питань, пов`язаних з перевізним процесом вантажів клієнта.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2016, а в частині невиконаних зобов`язань до повного їх виконання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо будь-яка із сторін не заявить про його розірвання протягом 30-ти робочих днів до закінчення терміну його дії (п. 8.1. договору).

Відповідно до п. 9.6. договору, cторони визнають дійсність документів і письмових пояснень, підписаних та переданих з використанням факсимільного зв`язку та/або електронною поштою. Обмін оригіналами здійснюється на вимогу однієї із сторін протягом 30 календарних днів з моменту їх підписання. Сторони визнають, що рахунки, відомості, оперативні відомості, заявки, протоколи, акти наданих послуг, акти звірки та інші документи, відправлені електронною поштою, мають таку ж юридичну силу, що і документація, складена у письмовій формі до моменту обміну оригіналами.

Крім того, 28.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" (вантажовласник) укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги № ДФ/10027 (далі договір № ДФ/10027), згідно якого виконавець надає вантажовласнику послуги, пов`язані з перевезенням вантажів.

Пунктом 2.4. договору № ДФ/10027 передбачено, що вантажовласник зобов`язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під`їзній колії на рахунок зі спеціальним режимом використанням філії "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Українська залізниця". Одержані кошти виконавець зараховує на особистий рахунок вантажовласника.

Відповідно до п. 3.2. договору № ДФ/10027, розмір плати за користування вагонами та контейнерами, наданими на під`їзні колії, встановлюється згідно з розділом 6 Правил перевезень вантажів та визначається відповідно до розділу V табл. 1, 2 Збірника тарифів. Збори за виконання інших додаткових операцій встановлюються згідно розділу ІІІ пункту 10 Збірника тарифів.

Пунктом 3.4. договору № ДФ/10027 передбачено, що виконавець після списання надає вантажовласнику через станцію перелік списаних сум.

Згідно з п. 4.7. договору № ДФ/10027, для організації електронного документообігу використовуються комп`ютерні системи АС Клієнт.

Підпунктом 4.7.2 пункту 4.7 договору № ДФ/10027 визначено, що вантажовласник оформлює електронну накладну СМГС на порожні власні вагони за наявності згоди одержувача Російської Федерації.

Відповідно до п. 7.1. договору № ДФ/10027 (в редакції додаткової угоди від 28.12.2015), за цим договором виконавець надає структурному підрозділу вантажовласника ДТЕК Курахівська ТЕС послуги на станції Роя, ДТЕК Луганська ТЕС на станції Городній.

Протягом березня-квітня 2017 відповідачем надавались інструкції для заповнення позивачем перевізних документів для відправлення зі станції Городній (Донецька залізниця) порожніх приватних вагонів:

- 02.03.2017 - інструкція № 6140 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 61317681, 61601886 (до станції Еперешке, Угорщина) (т. 1, а.с. 23).

- 03.03.2017 - інструкція № 6250 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Батєво, Львівська залізниця). Цим листом відповідачем також змінена попередньо надана інструкція стосовно вагонів № № 61317681, 61601886 (т. 1, а.с. 24).

Відповідно до пам`яток про забирання вагонів № № 177, 179, 180 вказані вагони були здані залізниці 03.03.2017 (т. 1, а.с. 50-52).

Позивач листом за № 559/18 від 03.03.2017 повідомив відповідача про неможливість прийняття товарною конторою до перевезення вагонів № № 56619752, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 через заборону проїзду територією Російської Федерації та просив вжити заходів для відправлення цих вагонів зі станції Городній. Також було зазначено про те, що система АС Клієнт не приймає відомості, зазначені в інструкції № 6250 від 03.03.2017 (т. 1, а.с.29, 30).

03.03.2017 інструкцією № 6352 відповідач змінив раніше надані інструкції в листах № 6140 від 02.03.2017 і № 6250 від 03.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 54039987, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 56171002, 56619752, 57400384, 60619442, 60831880, 61322020, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 61317681, 61601886 (до станції Довжанська Донецької залізниці) (т. 1, а.с. 25).

Листом за № 6408 від 04.03.2017 відповідач просив вважати недійсним лист № 6352 від 03.03.2017 (т. 1, а.с. 31).

06.03.2017 відповідач надав інструкцію № 6512 щодо заповнення перевізних документів стосовно приватних вагонів № № 61317681, 61601886, 54039839, 54039987, 54066766, 56138233, 56171002, 61322020, 56619752, 61634242 (до станції Зверівська, Північно-Кавказька залізниця). Цим листом змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів № № 61317681, 61601886, 54039987, 56171002, 61322020, 56619752 (т. 1, а.с. 26).

Позивачем було оформлено перевізний документ № 48853873 щодо вагону № 56619752. Решта вагонів відправлена не була, оскільки програма АС Клієнт видавала заборону на оформлення накладної СМГС за реквізитами та напрямками, зазначеними відповідачем в інструкціях (т. 1, а.с. 40, 48, 49).

Листами від 11.03.2017 та від 13.03.2017, надісланими на електронну поштову адресу відповідача, позивач повідомив про тривале перебування вагонів № № 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501165, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806 на станції Городній з вини відповідача (т. 1, а.с. 33, 34).

Листом від 20.03.2017, надісланим на електронну поштову адресу відповідача, позивач просив надати інструкцію для відправлення зі станції Городній вагонів № № 55825384, 64566136, 56171002, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520, 61361952, 55832828, 60831880, 61322020, 54039987, 64315807, 55724041, 61601886, 61317681, 61327136, 61634960, 61319042, 61317806 (т. 1, а.с. 35).

23.03.2017 відповідач надав інструкцію № 8182 для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 55842512, 60619533, 60620051, 60832425, 61327136, 61634960, 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 55842553, 56597016, 57400384, 60619442, 60831880, 61317806, 61319042, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136, 67537415, 68524800 (до станції Дружківка Донецької залізниці транзитом через залізничні станції Російської Федерації). Цим листом відповідачем змінені попередньо надані інструкції стосовно вагонів № № 55724041, 55825384, 55832828, 55842520, 55842538, 57400384, 60619442, 60831880, 61361952, 64315807, 64501166, 64566136 (т. 1, а.с. 27).

Під час внесення позивачем відомостей, запропонованих відповідачем в інструкції № 8182, програма АС Клієнт видала повідомлення про перебування цього перевезення поза межами дії дозволу ПАТ "Українська залізниця" щодо застосування накладної СМГС для перевезень між станціями України (т. 1, а.с. 36).

14.04.2017 накладна СМГС № 49490386 на відправку порожніх вагонів № № 61361952, 55832828, 60831880, 64315807, 55724041, 55825384, 64566136, 57400384, 60619442, 55842538, 64501166, 55842520 була оформлена відповідачем самостійно (т. 1, а.с. 39, 45-47).

21.04.2017 відповідач інструкцією № 11373 змінив раніше надану інструкцію № 6512 від 06.03.2017 та надав нову інструкцію для заповнення перевізних документів щодо приватних вагонів № № 61317681, 54039987, 56171002, 61322020, 61601886 (до станції Валуйки, Південно-Східна залізниця) (т. 1, а.с. 28).

Накладними СМГС № 49599533, № 49336258 від 21.04.2017, оформленими позивачем на підставі отриманих інструкцій відповідача в листі № 11373 від 21.04.2017, порожні вагони № № 61317681, 54039987, 56171002, 61322020, 61601886 були відправлені зі станції Городній до станції Валуйки (т. 1, а.с. 37, 38, 41-44).

Через затримку та простій вагонів на станції відправлення Городній у зв`язку з неоформленням перевізних документів за відсутністю напрямку руху вагонів на підставі пам`яток про забирання вагонів № 179, № 180 та актів загальної форми № 45, № 46, № 13, №17, №20 ПАТ "Українська залізниця" списало з особового рахунку позивача плату за користування вагонами в сумі 392 194 грн. 80 коп. (згідно з відомостями плати за користування вагонами за формою ГУ-46 № 18039001, № 23039002, № 28039003, № 02049004, № 07049005, № 12049006, № 15049007, № 17049008, № 22049009, № 24049010) та збір за зберігання вантажу в сумі 12 614 грн. 88 коп. (згідно з накопичувальними картками за формою ДУ-92 № 18030014, № 23030017, № 28030018, № 02040019, № 07040020, № 12040021, № 15040022, № 17040023, № 22040025, № 24040026) (т. 1, а.с. 53-74, 79, 81, 84).

Списання коштів підтверджується переліками № 20170318, № 20170323, № 20170324, № 20170328, № 20170402, № 20170404, № 20170407, № 20170411, № 20170412, № 20170415, № 20170417, № 20170418, № 20170419, № 20170422, № 20170424, № 20170425 (т. 1, а.с. 184-191).

Позивач, звертаючись з позовом до суду, вказав, що затримка вагонів на станції Городній виникла з вини відповідача у зв`язку з постійною зміною раніше наданих інструкцій на відправку вагонів і несвоєчасним втручанням у вирішення питань, пов`язаних з перевізним процесом, відповідно до п. 2.3.6. договору.

З цих підстав позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача понесених збитків у розмірі 404 809 грн. 68 коп. у вигляді безпідставного списання з рахунку позивача 39194,80грн. плати за користування вагонами та 12614,88 збору за зберігання вантажу.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Згідно ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою. Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно зі ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За вищенаведеними нормами права для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність усіх елементів, що складають цивільне правопорушення, а саме: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, вина. Відсутність хоча б одного елементу робить неможливим застосування відповідальності у вигляді збитків.

При цьому слід зазначити, що у договірних відносинах протиправна поведінка проявляється у невідповідності поведінки умовам договору та конкретним правовим нормам, що регулюють цей договір.

Під збитками слід розуміти знешкодження або пошкодження майна потерпілого, додаткові витрати, що спричинило для останнього певні невигідні матеріальні наслідки. При цьому збитки розглядаються не тільки як обов`язковий елемент цивільного правопорушення, але і як міра відповідальності.

Відшкодуванню підлягають тільки збитки, які є об`єктивним наслідком протиправної поведінки, тобто між протиправною поведінкою і шкодою повинен бути причинний зв`язок, який полягає в тому, що протиправна поведінка за часом передує шкоді і породжує шкоду.

Обов`язковою умовою відповідальності є також вина, яка полягає у суб`єктивному ставленні особи до наслідків своїх неправомірних дій. Вина може бути у формі умислу (прямий, похідний) або необережності (грубої або простої).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Таким чином, позивач повинен довести факт завдання йому збитків, розмір зазначених збитків, докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань і завданими збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань.

Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу. Вина експедитора у порушенні договору транспортного експедирування презюмується та не підлягає доведенню замовником.

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

Враховуючи положення ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, саме на Позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Щодо досліджуваної справи, позивачем не визначено причин неможливості оформлення ним електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на відправку спірних вагонів зі станції Городній відповідно до наданої відповідачем інструкції № 6352 від 03.03.2017.

Так, як підставу, що підтверджує вину відповідача у затримці (простої) вагонів на станції Городній, позивач вказав неможливість оформлення електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт на вагони через наявну заборону на переміщення вагонів відповідача.

Однак, рішення "Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України" було прийнято Радою національної безпеки і оборони України лише 15.03.2017. Рішення введено в дію Указом Президента України від 15.03.2017 №62/2017 та ним припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Згідно з розпорядженням ПАТ "Українська залізниця" від 15.03.2017 №Ц-1/2-2/156 починаючи з 16.03.2017 було запроваджено заборону перевезення вантажів та порожніх вагонів на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, .

Тобто до 16.03.2017 заборони на перевезення вантажів не існувало, тому не можна вважати, що відповідачем була надана інструкція яку не можливо було виконати.

Про відсутність протиправної поведінки відповідача в затримці відправлення вагонів на станції Городній свідчить те, що експедитор самостійно, попередньо оформивши електронну накладну СМГС, відправив 12 вагонів 14.04.2017р. на адресу ПАТ «Веско», станція Дружковка Донецької залізниці, транзитом через залізничні станції Російської Федерації, які (вагони) за цим же напрямком, на адресу одного й того ж одержувача, відповідно до інструкції № 8182 від 23.03.2017р., не зміг відправити позивач.

Крім того колегія суддів зазначає, що з умов пунктів 2.1.5, 2.3.3, 2.3.6 договору №70ТЕО/16 в їх сукупності та п.4.7.2 договору №ДФ/10027, оформлення залізничних перевізних документів на слідування вагонів є обов`язком позивача, а не відповідача, який лише уповноважений надавати інструкції щодо напрямків руху вагонів.

Позивачем не наведено, з наданням відповідних доказів, причин з яких він не міг виконати інструкції, які надавалися відповідачем, тобто не доведено неналежне виконання відповідачем умов договору.

Відповідач, направляючи позивачу нові інструкції на відправку вагонів фактично сприяв позивачу в оформленні перевізних документів. Разом з тим, позивач, з невідомих причин, кожного разу повідомляв відповідача про неможливість відправки ним вагонів зі станції Городній згідно з наданими відповідачем інструкціями.

Посилання позивача на те, що відповідачем несвоєчасно надавалися нові інструкції не може свідчити про протиправну поведінку відповідача. оскільки умовами договору не визначено строку, упродовж якого відповідач має видати позивачу повторну (змінену) інструкцію у випадку, якщо останній не зміг оформити електронний провізний документ СМГС в програмі АС Клієнт за попередньою інструкцією.

Таким чином, в даному випадку, позивачем не доведено наявності протиправних дій (бездіяльності) з боку відповідача, які б призвели до неможливості оформлення позивачем електронних перевізних документів СМГС в програмі АС Клієнт та його вини. Відсутність протиправних дій (бездіяльності) і вини виключає причинний зв?язок між діями (бездіяльністю) та збитками.

Враховуючи наведене, місцевий суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276,

282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2019р. у справі № 904/4544/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11.06.2020р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г.Іванов