ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Справа № 926/438/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД

до відповідача Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України

про стягнення заборгованості у сумі 66991,81 грн

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники сторін:

Від позивача не з`явився.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України про стягнення заборгованості у сумі 66991,81 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ухвалою Господарського суду Чернівецької області по справі № 926/2811/17 від 12 жовтня 2017 року затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД та Дочірнім підприємства Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України, згідно якої відповідач визнав заборгованість за договором поставки №28/09-16 від 28 вересня 2016 року у розмірі 180 196,76 грн та зобов`язався погашати її рівними частинами за погодженим графіком протягом листопада 2017 року квітня 2018 року.

Далі Позивач стверджує, що Відповідач станом на 14 лютого 2020 року на виконання мирової угоди здійснив часткову сплату боргу позивачу у сумі 48 000,00 грн. Неналежне виконання відповідачем умов мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Чернівецької області по справі № 926/2811/17 від 12 жовтня 2017 року стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Чернівецької області про стягнення з відповідача 15 478,51 грн. - 3% річних, 51 513,30 грн. інфляційних втрат.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2020 року, справу № 926/438/20 передано судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 25 лютого 2020 року відкрито провадження у справі № 926/438/20; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження; призначено засідання по суті на 10 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 березня 2020 року відкладено розгляд справи № 926/438/20 у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Чернівецької області на період дії на території України карантину.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19 травня 2020 року призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 11 червня 2020 року.

Позивач у судове засідання 11 червня 2020 року не з`явився. При цьому, 10 червня 2020 року звернувся до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи без його участі у зв`язку із недопущенням розповсюдження коронавірусу COVID-19 та для убезпечення від ризику життя та здоров`я учасників справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання.

Нез`явлення сторін у судове засідання та ненадання відзиву на позовну заяву відповідачем не перешкоджає вирішенню спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши матеріали справи, вживши всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД та Дочірнім підприємством Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України укладено Договір поставки № 28/09-16.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області по справі № 926/2811/17 від 12 жовтня 2017 року затверджено мирову угоду між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД та Дочірнім підприємства Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України, згідно якої відповідач визнав заборгованість за договором поставки №28/09-16 від 28 вересня 2016 року у розмірі 180 196,76 грн та зобов`язався погашати її рівними частинами за погодженим графіком протягом листопада 2017 року квітня 2018 року.

Мирова угода у розумінні змісту статей 202, 203 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за своєю правовою природою є правочином, а, отже, і підставою виникнення прав та обов`язків для сторін, що її уклали.

При цьому, мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і вона, як правило, виконується добровільно. В іншому разі мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова у справі № 910/4134/17 від 13.04.2018).

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Дочірнім підприємством Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України не виконано належним чином умови затвердженої судом мирової угоди. Так, позивачеві з граничним строком сплати боргу у квітні 2018 року сплачено лише частину заборгованості у розмірі 48 000,00 грн. Доказів спростування цієї обставини суду не надано.

Згідно положень статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважаться таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що відповідачем не виконано умови мирової угоди щодо зобов`язався сплатити заборгованість на умовах розстрочення платежів на 6 місяців у визначених сумах з граничним строком сплати боргу у квітні 2018 року.

Відповідно до положень частини 2 статті 193 Господарського Кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із даних законодавчих положень, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та виходячи з норм чинного законодавства, погоджується з останнім та вважає обґрунтованим стягнення з відповідача 15 478,51 грн. 3% річних.

Стосовно розміру заявлених позивачем до стягнення інфляційних втрат, то суд звертає увагу сторін на наступне:

Згідно положень Закону України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий кур`єр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

(Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 910/1193/19 від 29 квітня 2020 року).

При цьому, позивачем в поданому до суду розрахунку інфляційних втрат, не включено період часу, в які індекс інфляції становив менше 1 або 100% (тобто мала місце дефляція), а саме: за серпень 2017 року (99,9%), липень 2018 року (99,3%), червень 2019 року (99,5%), липень 2019 року (99,4%), серпень 2019 року (99,7%) та грудень 2019 року (99,8%).

З огляду на вказане, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат та встановлено, що у заявлених позивачем межах позовних вимог, розмір інфляційних втрат у сумі 49 378,58 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку позов задовольнити частково. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат на загальну суму 2 134,72 грн.

Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 194, 196, 219. 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Чернівецький облавтодор Відкритого акціонерного товариства ДАК Автомобільні дороги України (58018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, код 31963989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма Електронтехсервіс ЛТД (52201, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 22, ) 15 478,51 грн. 3% річних, 49 378,58 грн. інфляційних втрат та 2 102,00 грн. судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат на загальну суму 2 134,72 грн.

Повний текст рішення складено та підписано - 15 червня 2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк