ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020м. ДніпроСправа № 904/264/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Якимчук Дмитра Володимировича, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Володан", с. Виповзів, Козелецький район, Чернігівська область

про стягнення суми збитків у розмірі 253 067,64 грн. за договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року.

Представники:

від позивача: Присяжнюк Л.П., довіреність № 27 від 08.01.2020 року, адвокат;

від відповідача: Гаєва Н.О., ордер ДП № 1644/000013 від 16.12.2019 року, адвокат;

від третьої особи: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМЕГА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Якимчук Дмитра Володимировича заборгованість у розмірі 253 067,64 грн. за договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року, а саме в частині своєчасної доставки вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.02.2020 року о 10:00 год.

30.01.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли: відзив на позовну заяву про стягнення збитків у розмірі 253 067,64 грн. вих. № б/н від 30.01.2020 року, клопотання вих. № б/н від 30.01.2020 року про витребування доказів, заява вих. № б/н від 30.01.2020 року про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

11.02.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н від 11.02.2020 року.

У підготовчому судовому засіданні 13.02.2020 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про часткове задоволення клопотання відповідача про витребування доказів та оголошено перерву до 18.02.2020 року о 15:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2020 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено частково та зобов`язано Олевське відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали суду від 13.02.2020 року надати до Господарського суду Дніпропетровської області інформацію щодо винної особи у скоєнні ДТП, що сталася 18.05.2019 року близько 18.40 год. на 239 км. автодороги Київ-Ковель, зіткнення відбулося між автопоїздом в складі вантажного сідлового тягача марки DAF моделі "FT XF 95/380", д.н.з НОМЕР_1 та напівпричепа марки "SCHMITZ", моделі "S 01", д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в напрямку м. Ковеля та автопоїздом в складі вантажного загального сідлового тягача марки DAF, FT XF 105.460, д.н.з НОМЕР_3 та напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, д.н.з НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в напрямку м. Києва (кримінальне провадження №0000177 від 19.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України) та належним чином засвідченні відповідні копії документів.

14.02.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення по справі вих. № б/н від 14.02.2020 року.

Розглянувши заяву вих. № б/н від 30.01.2020 року Фізичної особи-підприємця Якимчука Дмитра Володимировича про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Статтею 920 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до частини першої статті 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Враховуючи підстави та предмет позову, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заяви відповідача та залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Володан" (; юридична адреса: 17024, Чернігівська область, Козелецький район, с. Виповзів, вул. Центральна, буд. 21; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. І.Франка, буд. 15), оскільки останнього було залучено до виконання перевезення на підставі Договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № 161018-03 від 16.10.2018 року та Договору - заявки № 10/05-05 від 10.05.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2020 року заяву Фізичної особи-підприємця Якимчука Дмитра Володимировича вих. № б/н від 30.01.2020 року про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача задоволено частково, в іншій частині відмовлено та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Володан" (; юридична адреса: 17024, Чернігівська область, Козелецький район, с. Виповзів, вул. Центральна, буд. 21; поштова адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. І.Франка, буд. 15), та підготовче судове засідання відкладено до 11.03.2020 року о 12:20 год.

04.03.2020 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення вих. № б/н від 04.03.2020 року.

10.03.2020 року від третьої особи до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові пояснення вих. № б/н від 05.03.2020 року.

У підготовче судове засідання 11.03.2020 року представник третьої особи не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 20.04.2020 року включно та підготовче судове засідання відкладено на 02.04.2020 року о 10:20 год.

27.03.2020 року електронною поштою від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 27.03.2020 року про відкладення розгляду справи, у зв`язку із карантинними заходами.

02.04.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 01.04.2020 року про відкладення розгляду справи.

У підготовче судове засідання 02.04.2020 року представники сторін не з`явились.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.04.2020 року о 12:00 год.

06.04.2020 року від третьої особи до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли додаткові письмові пояснення вих. № б/н від 30.03.2020 року.

07.04.2020 року від ГУНП в Житомирській області до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов супровідний лист вих. № 1478/212-2020 від 28.02.2020 року разом з витребуваними судом документами.

24.04.2020 року електронною поштою від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 24.04.2020 року про відкладення розгляду справи.

28.04.2020 року електронною поштою від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 27.04.2020 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 28.04.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2020 року розгляд справи по суті відкладено на 21.05.2020 року о 14:30 год.

19.05.2020 року електронною поштою від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н від 19.05.2020 року про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 21.05.2020 року з розгляду справи по суті представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2020 року продовжено строк розгляду справи по суті в межах розумного строку та відкладено судове засідання з розгляду справи по суті на 10.06.2020 року о 14:30 год.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладені у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року, а саме не доставив прийнятий до перевезення вантаж вантажоодержувачу у повному обсязі, не забезпечив збереження вантажу відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює перевезення вантажів автомобільним транспортом, відтак мало місце неналежне виконання зобов`язань відповідачем, внаслідок якого виникла нестача та псування вантажу, у зв`язку з чим Позивачем понесені збитки від незбереження майна під час перевезення вантажу в сумі 253 067,64 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статях 509, 599, 611, 614, 623, 629, 908, 909, 924 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог надає такі докази:

- договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016;

- заявка № YA-19/2019 на транспортування та експедирування вантажу від10.05.2019 з Особливими вимогами Кліента до замовлення № YA-19/2019;

- CMR AVC 1/1 NL (U19029265) від 15.05.2019;

- висновок експерта № ГО-1176 від 22.05.2019 з фото;

- висновок експерта № ГО-1176/1 від 28.05.2019 з фото;

- лист від 20.05.2019 № 45;

- акт про невідповідність від 24.05.2019 року;

- претензія від 24.05.2019 № 2405/2019;

- акт оцінки збитків від 30.05.2019;

- виписка з бухгалтерської документації по формуванню собівартості;

- контракт № F/141 від 17.04.2019;

- специфікація №1 до контракту № F/141 від 17.04.2019;

- інвойс № 248904 від 10.05.2019 з перекладом;

- сертифікат якості до інвойсу № 248904 від 10.05.2019;

- пакувальний лист від 14.05.2019;

- фіто санітарний сертифікат NoEC/NL/PCNU від 14.05.2019;

- санітарний сертифікат від 14.05.2019 з перекладом;

- сертифікат походження товару S11974182 від 14.05.2019;

- вимога № 22 від 05.11.2019 з доказами направлення;

- повідомлення про результати розгляду вимоги № 22 від 05.11.2019;

- рахунок до сплати № 267 від 22.05.2019;

- акт № 267 від 22.05.2019;

- платіжне доручення № від 30.05.2019;

- акт виконаних робіт № ДПФЛ-01993;

- акт виконаних робіт № ДПОН-11370;

- рахунок на оплату № 564 від 22.05.2019;

- акт надання послуг № 5774 від 23.05.2019;

- платіжне доручення № від 27.05.2019;

- акт № 220501 від 23.05.2019 здачі-прийняття робіт (наданих послуг).

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що 18.05.2019 року близько 18.40 на 239 км. автодороги Київ-Ковель, відбулося зіткнення між автопоїздом в складі вантажного сідлового тягача марки DAF моделі "FT XF 95/380", д.н.з НОМЕР_1 та напівпричепа марки "SCHMITZ", моделі "S 01", д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в напрямку м. Ковеля та автопоїздом в складі вантажного загального сідлового тягача марки DAF, FT XF 105.460, д.н.з НОМЕР_3 та напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, д.н.з НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в напрямку м. Києва.

В результаті ДТП, що сталась, водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, від яких на місці ДТП загинув. За фактом порушення правил дорожнього руху, слідчим відділенням Олевського відділення поліції 19.05.2019 року розпочато кримінальне провадження № 0000177 за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 286 КК України, а 27.06.2019 року було закрите в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, що підтверджується Постановою про закриття кримінального провадження слідчого СВ Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції Онищук Р.Л.

В умовах даної пригоди, даних дорожніх умовах водій сідлового тягача марки DAF, FT XТ 105.460, д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричепа марки SCHMITZ SKO 24, д.н.з НОМЕР_4 , ОСОБА_2 не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

У даній дорожній обстановці водію ОСОБА_2 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, який зобов`язує водія транспортного засобу у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. З технічної точки зору в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей технічним вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль, рефрижераторну установку, а також товар, який перебував в автомобілі Перевізника. В своєму позові ТОВ "Омега" зазначене підтверджує, тим самим визнаючи ДТП причиною пошкодження манго. Згодом товар був перевантажений в автомобіль DAF НОМЕР_5 п/п НОМЕР_7 та доставлений ТОВ "Омега", тобто те, що залежало від експедитора та перевізника для збереження та транспортування вантажу було виконано.

ФОП Якимчук Д.В. листом вих. № 45 від 20.05.2019 року сповістив позивача про ДТП та її наслідки, вжиті заходи для перевантаження вантажу в інше авто, виклик поліції для фіксації пригоди та сповіщено про орієнтовну дату прибуття авто на митницю в м. Дніпро.

30 травня 2019 року директором з логістики Поєнко Ю. О. та головним бухгалтером Стюпан С.А. був складений Акт оцінки збитків, згідно якого внаслідок потрапляння вантажного автомобіля НОМЕР_11 / НОМЕР_4 Перевізника у ДТП, експедитором ФОП Якимчук Д.В. було знищено та часткового зіпсовано Товар у розмірі 253 067,64 гри. Зазначений акт містить в собі протиріччя, бо як видно з зазначених вище висновків експерта Дніпропетровської ТПП від 22.05.2019 та 28.05.2019 р. збитки нанесені внаслідок ДТП за участі автомобіля Перевізника, тому звинувачення Експедитора в знищенні та частковому зіпсуванню вантажу безпідставне. Особисто Експедитор не є винуватцем псування вантажу, навпаки ним разом з Перевізником були вжиті заходи для перевантаження вантажу в інше авто та доставку вантажу на митницю в м. Дніпро та ТОВ "Омега".

Після отримання ФОП Якимчук Д,В. від позивача претензії вих. № 2405/2019 від 24.05.2019 року, в якій зазначено, що Експедитор повинен відшкодувати завдані збитки вантажоотримувачу, останній в свою чергу направив листом вих. № 24/05-01 від 24.05.2019 претензію перевізнику ТОВ "Володан" про відшкодування збитків під час перевезенням останнім вантажу відповідно до Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 161018-03 від 16.10.2018 року та Договору - заявки № 10/05-05 від 10 травня 2019 року. Претензія залишена без реагування.

Враховуючи те, що псування та пошкодження товару відбулось внаслідок ДТП, винуватцем якого не є Експедитор чи Перевізник, а Експедитор не брав на себе зобов`язання відповідати за дії сторонньої особи, винуватої в ДТП, вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Оскільки, відсутність вини водія Перевізника, залученого відповідачем, встановлена у кримінальному провадженні по вказаному вище ДТП, а тому підстав для визнання винним відповідача у стягненні збитків через пошкодження і втрату вантажу не вбачається, як і не вбачається підстав для задоволення позову.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити у повному обсязі та не погоджується із викладеним у відзиві та зазначає, що позивачем доведено наявність протиправної поведінки у діях відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідача та заявленою Позивачем до стягнення сумою збитків, наявність вини Відповідача та факт завдання Відповідачем збитків за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року, про що свідчать належні та допустимі докази, а саме: висновки експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1176 від 22.05.2019 та № Г0-1176/1від 28.05.2019, акт про невідповідність від 24.05.2019р., акт оцінки збитків від 30.05.2019, виписка з бухгалтерської документації по формуванню собівартості товару від 23.05.2019р. та інші документи, які підтверджують факт завдання збитків.

Позиція відповідача викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, наявність вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача (на думку позивача) по пошкодженню вантажу при перевезенні останнього та наявність збитків, за твердженнями позивача, на суму 253 067,64 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Фізичною особою-підприємцем Якимчуком Дмитром Володимировичем (далі - Експедитор, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега" (далі - Замовник, Позивач) укладений Договір про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, даний Договір регламентує взаємовідносини сторін при виконанні Експедитором доручень Клієнта. Експедитор зобов`язується за рахунок і за плату (винагороду) Клієнта у відповідності до умов цього Договору та узгоджених Сторонами Заявок (далі - Заявок), що в свою чергу є невід`ємною частиною даного Договору, виконати комплекс послуг по транспортно-експедиторського обслуговуванню (ТЕО), організовувати міжнародні та/або внутрішньодержавні перевезення та/або мультимодальні перевезення експертного, імпортного, транзитного або іншого вантажу, а також надавати інші послуги погоджені Сторонами.

У пункті 1.2. Договору узгоджено, що зазначені послуги надаються відповідно до норм, встановлених вимогами діючого законодавства України та міжнародного права, у тому числі, Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс", Конвенції ООН про міжнародні змішані перевезення вантажів (Женева, 24 травня 1980р.), Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ) (Женева, 19 травня 1956р.), Конвенції ООН про морське перевезення вантажів, 1978р. (Гамбург, 1 березня 1978р.), Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), положень Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ) 1957 року (ADR) і Угоди про міжнародні перевезення швидкопсувних харчових продуктів та про спеціальні засоби, які призначені для цих перевезень (УПШ) ін.

У відповідності до цього Договору Експедитор зобов`язується за плату і за рахунок Клієнта надати Клієнту послуги з організації та забезпечення перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу згідно з умовами цього Договору, а саме за погодженням Сторін наступні послуги, зокрема: організовувати схоронність вантажів під час перевезення, перевалки та зберігання (п.2.1. Договору).

Вид, об`єм, строки, вартість послуг Експедитора за даним Договором визначаються до узгоджених окремо для кожного перевезення - у відповідності до узгоджених Заявок Клієнта, що регламентуються даним Договором або в Додатках до нього (додаткових угодах, тощо). Узгоджені Заявки являють собою домовленість Сторін стосовно істотних умов перевезення вантажу Клієнта у рамках цього Договору і, за умови належного оформлення (містять підписи уповноважених представників Сторін і печатки Сторін), є його невід`ємною частиною. Узгоджена Заявка повинна бути передана Клієнтом Експедитору електронним чи факсимільним зв`язком до запланованої Клієнтом дати початку перевезення (пункти 3.1., 3.2. Договору).

Згідно із пунктом 5.2. Договору, підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка для перевезення, зазначеного в Заявці з відмітками вантажовідправника, перевізника та (або) Експедитор, одержувача вантажу і митних органів.

За домовленістю сторін за Договором Відповідач взяв на себе зобов`язання, серед іншого:

- забезпечити своєчасну доставку в узгоджений Сторонами пункт призначення і передати його уповноваженій особі вантажоодержувача в повній цілісності разом із товаро-транспортною накладною (CMR) та із оригіналами документів про митне оформлення вантажу на шляху його проходження (п. 4.1.8. Договору);

- нести матеріальну відповідальність перед Клієнтом за нестачу та/або псування вантажу, що виникла з вини Експедитора (п. 4.1.15. Договору);

Відповідно до п. 4.2.1. Договору Експедитор має право залучати до виконання своїх зобов`язання або частини своїх зобов`язань за цим договором третіх осіб. Укладати від свого імені і за свій рахунок необхідну кількість договорів перевезення або інших договорів, з метою перевезення вантажів Клієнта на умовах підписання Заявки. У будь-якому випадку відповідальність перед Клієнтом за належне виконання цього Договору несе Експедитор.

10.05.2019 року між Позивачем та Відповідачем було складено та підписано Заявку № YA-19/2019 до Договору (далі - Заявка № YA-19/2019), за умовами якої Відповідач зобов`язується організувати міжнародну перевозку та експедирування вантажу рефрижераторним автотранспортом по маршруту: м. Барендрехт, Голландія - м. Дніпро, Україна на адресу Позивача (Клієнт), згідно умов: вантаж - манго, вага брутто, у відповідності з пакувальним листом (до 21.5 т/авто); пункт завантаження: Rivits-Goes Handling B.A/ Handelscentrum ZHZ 55-60. 2991 LD Barendrecht; пункт розвантаження: м. Дніпро, Україна (один з РЦ ТОВ «Омега»); строк доставки: 5 днів, з них до межі 3, після прикордонного переходу 2 дні; нормативний час: погрузла + митне оформлення = 48 годин, розвантаження + митне оформлення = 48 годин.

Також, заявкою № YA-19/2019 було передбачено вимоги до автомобіля, а саме: рефрижераторний вантажний автомобіль 86 м3 (з документами відповідно до законодавства України та міжнародним нормам), температура подачі автомобіля під загрузку +9С, після загрузки температура повинна бути встановлена на рівні +9С на всьому проміжку шляху, логер/термограф.

При здійсненні перевезення Експедитор несе матеріальну відповідальність за шкоду, повною або частковою втратою, нестачею, псуванням вантажу Клієнта внаслідок порушення температурного режиму. Матеріальна шкода, спричинена Клієнту Експедитора або третіх осіб, залучених до перевезення будь-яким видом відшкодовується з урахуванням інвойсної вартості вантажу, а також всіх документально підтверджених витрат, які поніс Клієнт (митні платежі, вартість фракту, перевезення і т.і.).

Під час організації Відповідачем перевезення вантажу - свіжі манго - за Інвойсом №248904 від 10.05.2019 року за маршрутом м. Барендрехт, Голландія - м/п Ягодин (Україна) - м. Дніпро (Україна) автомобілем НОМЕР_3 н/п НОМЕР_4 , відповідно до транспортної накладної (СМR) АVС 1/1NL (U19029265) від 15.05.2019 року (далі - СМR) та відповідно до Заявки № YА -19/2019 до Договору, 18.05.2019 року на території України відбулася дорожньо-транспортна подія із автомобільним транспортом НОМЕР_3 н/п НОМЕР_4 та товаром у ньому, який перебував під митним контролем, про що свідчить лист Відповідача від 20.05.2019 № 45.

В результаті дорожньо-транспортної події було пошкоджено зазначений рефрижераторну установку, а також товар, який перебував у автомобілі без температурного режиму і згодом був перевантажений у автомобіль DAF НОМЕР_5 п/п НОМЕР_7 , про що зазначено у СМR АVС 1/1NL (U1029265) від 15.05.2019 року.

Під час митного оформлення товару, представником Дніпропетровської торгово-промислової палати було складено висновок експерта Дніпропетровської ТПП № ГО-1176 від 22.05.2019 року в якому було зафіксовано факт та характер пошкодження товару.

При прибутті автомобілем НОМЕР_5 п/п НОМЕР_7 на склад вантажоодержувача - ТОВ «Омега» було складено акт про невідповідність б/н від 24.05.2019 року, яким зафіксовано нестачу товару у кількості - 926,25 кг нетто та товару зіпсованої якості у кількості - 8047,9 кг нетто. Фіксація факту невідповідності товару товаросупровідній документації відбувалася в присутності: представника перевізника ТОВ "Володан" - Кузмінського А.М., ФОП Якимчука Д.В. та представника Дніпропетровської Торгово-промислової палати Комісарова С.В.

Факт невідповідності товару товаросупровідній документації також було зафіксовано і у висновку експерта Дніпропетровської Торгово-промислової палати № ГО-1176/1 від 28.05.2019.

Таким чином, товар у загальній кількості - 8 947,15 кг було визнано товар, як втрачений та/або зіпсований та непридатний до реалізації.

Згідно з п.7.1. Договору за невиконання та неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.2. Договору, що сторона, яка залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань за цим Договором, несе перед іншою стороною повну відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що при здійсненні перевезення Експедитор несе матеріальну відповідальність за шкоду спричинену повною або частковою втратою, недостачею, псуванням вантажу Клієнта, відповідно до міжнародного законодавства та чинного законодавства України.

Матеріальні збитки, завдані Клієнту з вини Експедитора або третьої особи, залученого для перевезення будь-яким видом транспорту, відшкодовується з урахуванням інвойсної вартості вантажу, а також всіх документально підтверджених витрат, які поніс Клієнт (митні платежі, вартість фрахту, перевезення та інше) (пункт 7.4. Договору).

Отже, в процесі приймання-передачі Товару Позивачем було виявлено нестачу товару та товар, якість якого не відповідає умовам Контракту № F/141 від 17.04.2019 та відповідної супровідної документації, що засвідчують якість товару, у зв`язку з чим, Позивачем понесені збитки від незбереження майна під час перевезення вантажу в сумі 253 067,64 грн.

Крім того, пунктом 7.6 Договору передбачено, що претензії щодо стану вантажу, якщо пошкодження, псування або недостача носять явний характер, пред`являються Клієнтом протягом 48 (сорока восьми) робочих годин після його розвантаження на складі Клієнта, і протягом 7 робочих днів, якщо мають прихований характер.

Згідно п. 7.7. Договору, Експедитор, до якого була пред`явлена претензія щодо стану вантажу, зобов`язаний розглянути її і відповісти по суті в письмовому вигляді в термін не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту її пред`явлення.

На виконання умов Договору, Позивачем 24.05.2019року Відповідачу була вручена претензія № 2405/2019 щодо стану вантажу, який має явний характер нестачі та псування товару.

Проте, в порушення умов пункту 7.7 Договору вказана претензія залишена Відповідачем без реагування та добровільному порядку не виконав.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року, в частині своєчасної та повній цілісності доставки вантажу, утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 253 067,64 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до ст.929 Цивільного кодексу України та ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини надання послуг.

Щодо суми збитків

Статтею 3 Закону України "Про транспортну-експедиторську діяльність" № 1955-ІУ від 01.07.2004 передбачено, що відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України. законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також ними нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Нормами статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з звезенням вантажу, є транспортна експедиція. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 статті 909 ЦК України). За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених звором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (частина 1 статті 929 ЦК України).

Як зазначалося вище, згідно умов Договору Відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечити доставку вантажу, переданого вантажовідправником до місця призначення і здати його вантажоодержувачу, а також зобов`язався нести відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття для перевезення до передання його вантажоодержувачу у відповідності з умовами даного Договору, якщо не доведе, що втрата, нестача, пошкодження (псування) вантажу відбулася внаслідок надзвичайних та невідворотних за даних умов обставин.

Враховуючи що перевезення здійснювалось за міжнародним сполученням м. Барендрехт (Нідерланди) - м/п Ягодин (Україна) - м. Дніпро (Україна), то до даних правовідносин підлягають застосування положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів та Протоколу до неї від 19.05.1956 року, якою врегульовані правовідносини, що випливають з договору міжнародного перевезення вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 17 Конвенції від 19.05.1956 року перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Положеннями частини 1, 4 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. Якщо внаслідок пошкодження вантажу його якість змінилася настільки, що він не може бути використаний за прямим призначенням, одержувач вантажу має право від нього відмовитися і вимагати відшкодування за його втрату.

Пунктом 4 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено говором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Нормами частини 2 статті 218 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина 2 статті 614 Ц К України).

Згідно із частиною 1 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Отже, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумція вини зобов`язаної сторони. При цьому, обов`язок доведення невинуватості лежить на перевізнику.

Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема внаслідок вини перевізника чи відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу для перевезення й інших обставин, передбачених законом.

Пошкодження вантажу - це зміна його фізичних властивостей (механічні поломки, дефекти, бій); нестача вантажу - доставка вантажу одержувачу в меншій кількості, ніж оголошено о перевезення. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення.

Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі.

Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризується одночасно двома ознаками:

1) усунення цих обставин не залежало від перевізника. Це формулювання слід тлумачити в такий спосіб, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку усунення зазначених обставин;

2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Отже, слід зробити висновок про те, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу у випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини першої статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Переважному застосуванню підлягають саме норми статті 924 ЦК України, в частині обов`язку доведення вини, оскільки зазначена стаття передбачає підстави звільнення перевізника від відповідальності.

Таким чином, законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу.

Відтак, втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком його незбереження під час перевезення, що свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов`язків за договором перевезення та є підставою господарсько-правової відповідальності перевізника.

Статтею 314 ГК України, статтями 617, 924 ЦК України, передбачені підстави звільнення від відповідальності особи, яка порушила зобов`язання, однак відповідачем не доведено наявності жодної із зазначених у цих статтях підстав звільнення відповідача від відповідальності за спричинення позивачу збитків внаслідок нестачі та псування вантажу.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина 2 статті 22 ЦК України).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (абзац 1 частини 3 статті 22 ЦК України).

До складу збитків, як зазначено у частині 1 статті 225 ГК України, що підлягають годуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

У частині 2 етапі 224 ГК України зазначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного (перевезення вантажів від 19.05.1956 року, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення. Крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає.

Нормами частини 3 статті 14 Закону № 1955 передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Таким чином, Позивачем доведено наявність протиправної поведінки у діях Відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями Відповідача та заявленою Позивачем до стягнення сумою збитків, наявність вини Відповідача та факт завдання Відповідачем збитків за Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 255 від 25.11.2016 року, про що свідчать належні та допустимі докази, а саме: висновки експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати № ГО-1176 від 22.05.2019 та № Г0-1176/1від 28.05.2019, акт про невідповідність від 24.05.2019р., якими встановлено не лише стан вантажу, а і неналежне розміщення вантажу в автомобілі та невідповідність температурного режиму зазначеного в Особливих вимогах Клієнта до Заявки № YA-19/2019, які підписані відповідачем та є обов`язковими до виконання.

Так сторони домовились про підтримання в автомобілі температурного режиму на рівні +09 градусів Цельсія, тоді як експертами Дніпропетровської ТПП зафіксовано температуру в автомобілі на рівні +11 градусів Цельсія.

Отже відповідач не довів відсутність своєї вини у збитках які виникли внаслідок в тому числі незабезпечення з боку перевізника належних умов перевезення.

Щодо посилання Відповідача на те, що псування та пошкодження товару відбулось внаслідок ДТП, винуватцем якого не є Експедитор чи Перевізник, тому Експедитор не брав на себе зобов`язання відповідати за дії сторонньої особи, винуватої в ДТП.

Відповідно до статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторські послуги" передбачено, що експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, утому ж порядку, як і за власні дії.

Отже, відповідач не довів відсутність своєї вини у псуванні та втраті частини вантажу, що був прийнятий ним до перевезення.

Таким чином, компенсувати збитки Позивачу за Договором про надання транспортно-експедиторських послуг № 255 від 25.11.2016 та замовлення №YА-19/2019 від 10.05.2019 повинен саме Відповідач, оскільки за втрату, псування, нестачу вантажу за даним Договором відповідальним перед Позивачем залишається Відповідач, про те Відповідач в подальшому має право в порядку регресу відшкодувати збитки, заподіянні невиконанням або неналежним виконанням обов`язків іншою особою.

Сума збитків підтверджена в тому числі актом оцінки збитків від 30.05.2019, виписка з бухгалтерської документації по формуванню собівартості товару від 23.05.2019р. та інші документи.

Суд не приймає заперечення представника відповідача, зроблені ним в судовому засіданні з розгляду справи по суті щодо залишення без розгляду поданих позивачем доказів сплати митно-брокерських послуг та інших складових формування собівартості зіпсованого товару, оскільки вартість цих послуг була визначена та відображена у поданому разом з позовом витязі із бухгалтерської документації (а.с. 67). Тому подані платіжні доручення на підтвердження цих витрат не є новими доказами у справі.

Щодо доводів відповідача про те, що "в суму собівартості партії та відповідно кілограму товару безпідставно включені витрати на перевезення, брокерські послуги, послуги диспетчеризації, фітосанітарний контроль, наклейка товарного коду на упаковку". З даним висновком погодитись неможливо з наступних підстав.

Собівартість товарів, що придбаваються підприємством для подальшого перепродажу, формується з витрат, перелічених у п. 9 "Запаси" Положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 (далі -Положення № 246). Так, до собівартості товарів включаються такі витрати:

- суми, що сплачуються згідно з договором постачальнику (продавцю), за вирахуванням непрямих податків;

- суми ввізного мита;

- суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству;

- транспортно-заготівельні витрати;

- інші витрати, безпосередньо пов`язані з придбанням товарів та доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання із запланованою метою.

Отже, формування собівартості партії товару зазначеної у виписки з бухгалтерської документації по формуванню вартості товару № 824 від 23.05.2019 року здійснювалось відповідно до Положення № 246.

Водночас, пункт 7.4 Договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.11.2016 № 255, укладеного між ТОВ «Омега» та ФОП Якимчук Д.В., передбачає, що матеріальні збитки, завдані Клієнту з вини Експедитора або третьої особи, залученого для перевезення будь-яким видом транспорту, відшкодовується з урахуванням інвойсної вартості вантажу, а також всіх документарно підтверджених витрат, які поніс Клієнт (митні платежі, вартість фрахту, перевезення та інше).

Таким чином, матеріальні збитки було розраховані Позивачем на підставі виписки з бухгалтерської документації по формуванню вартості товару № 824 від 23.05.2019 року з урахуванням інвойсної вартості вантажу, митних платежів, вартість фрахту, перевезення та інше.

За таких обставин, Відповідач не виконав своїх зобов`язань згідно укладеного Договору.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 253 067,64грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Якимчук Дмитра Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний податковий номер - НОМЕР_13 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" (49041, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 15; ) збитки у розмірі 253 067,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 796,01 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2020

Суддя В.Г. Бєлік