ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" червня 2020 р. Справа № 911/1041/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»

про забезпечення позову

у справі № 911/1041/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»

2) Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Комелія»

про визнання недійсним іпотечного договору, скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника та зобов`язання здійснити державну реєстрацію припинення обтяжень

у межах провадження у справі № 911/1041/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»

про банкрутство

Представники: згідно протоколу судового засідання

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» б/н від 23.03.2020 (вх. № 6545/20 від 26.03.2020), у межах справи про банкрутство № 911/1041/19, в порядку ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, про: визнання недійсним іпотечного договору № 161116Z10 від 28.10.2016, укладеного між Акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семенець О.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1029; скасування обмежень щодо розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія», а саме, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером запису 17160888 та 17160509; зобов`язання державного реєстратора, яким є особи, визначені ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснити державну реєстрацію припинення обтяжень за номером запису 17160888 та 17160509.

До господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» надійшла заява б/н від 10.06.2020 (вх. № 106/20 від 10.06.2020) про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони до набрання чинності рішенням господарського суду Київської області по справі № 911/1041/19 про визнання недійсним іпотечного договору № 161116Z10 від 28.10.2016 будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії, у тому числі з продажу та реєстрації нерухомого майна, а саме: цех-депо, вентиляційна дільниця, загальною площею 1848,0 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Покровська, буд. 1-б/ 2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00).

Присутні у судовому засіданні 11.06.2020 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» та ліквідатор банкрута підтримали вищезазначену заяву про забезпечення позову та просили суд її задовольнити.

Представник Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у судовому засіданні 11.06.2020 заперечив проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» б/н від 10.06.2020 (вх. № 106/20 від 10.06.2020) про забезпечення позову.

Суд, розглянувши вищевказану заяву про забезпечення позову та заслухавши пояснення сторін, зазначає таке.

В обґрунтування підстав для застосування заходів забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» посилається на те, що існує імовірність реалізації майна в межах справи про банкрутство № 911/1041/19, за наявності згоди від забезпеченого кредитора, кошти від реалізації якого підуть на задоволення вимог Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та унеможливить повернення реалізованого майна з огляду на положення ст. 388 Цивільного кодексу України, водночас, у випадку задоволення судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» про визнання недійсним іпотечного договору № 161116Z10 від 28.10.2016, майно можливо буде реалізувати в межах справи про банкрутство для погашення вимог конкурсних кредиторів у порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії (ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення вимоги/позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Будь-яких доказів того, що відповідачі та ліквідатор вчиняють дії, спрямовані на підготовку до реалізації або реалізацію майна заявником до суду не надано.

Крім того, заявником не надано доказів того, що майно, яке є у відповідача 1 на момент пред`явлення заяви про визнання недійсним правочину, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення та не обґрунтовано потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» не надано належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав чи інтересів заявника, за захистом яких він звернувся, самі лише твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» про потенційну неможливість виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, в порушення ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заявником у поданій заяві б/н від 10.06.2020 (вх. № 106/20 від 10.06.2020) про забезпечення позову не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

За таких обставин, оцінивши обґрунтованість доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін та враховуючи пояснення відповідачів, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» б/н від 10.06.2020 (вх. № 106/20 від 10.06.2020) про забезпечення позову.

Керуючись статтями 74, 76-79, 86, 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест» б/н від 10.06.2020 (вх. № 106/20 від 10.06.2020) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 15.06.2020.

Суддя Т.В. Лутак