РІШЕННЯ

м. Київ

17.06.2020Справа № 910/4406/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/4406/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смена» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 5, корп. 2; адреса для листування: 14034, м. Чернігів, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1; ідентифікаційний код 38918728)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Забудова» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 33-б, н/п 27; ідентифікаційний код 40015929)

про стягнення 21 408,69 грн.,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.03.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Смена» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Забудова» (далі - ТОВ «Укрбуд Забудова»): 15 371,16 грн. боргу; 3 842,79 грн. штрафу та 1 065,87 грн. пені за договором поставки від 02.01.2019 №541 (далі - Договір) та 128,87 грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання згідно з Договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/4406/20; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.04.2020 позивач подав суду заяву з оригіналами документів, доданих до позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду.

Листом від 15.04.2020 суд, оглянувши оригінали та встановивши їх відповідність копіям документів доданих до позовної заяви, повернув їх позивачу.

Ухвалу суду від 31.03.2020 надіслано на адреси сторін, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

Сторони отримали вказану ухвалу, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2019 Товариством (постачальник) та ТОВ «Укрбуд Забудова» (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується поставити у власність покупцеві товар (партію товару), в асортименті, кількості та цінами, вказаних у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар (пункт 1.1 Договору);

- передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною. Дата, вказана у видатковій накладній є датою поставки товару постачальником (пункт 2.1 Договору);

- покупець зобов`язаний оплатити постачальнику вартість (ціну) кожної партії товару в день поставки (отримання) товару шляхом безготівкового або готівкового перерахування суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 6.1 Договору);

- Договір вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2019. Дострокове розірвання Договору можливе тільки у випадках, передбачених чинним законодавством України. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 15 371,16 грн., що підтверджується такими документами:

- видатковою накладною від 09.12.2019 № 60008390 на суму 15 371,16 грн., яка підписана уповноваженими представниками сторін без зауважень;

- довіреністю від 02.12.2019 №53, що посвідчує право на отримання цінностей зі сторони відповідача.

ТОВ «Укрбуд Забудова» умови Договору не виконало та за отриманий товар із Товариством не розрахувалося.

Обставини, які є предметом доказування у даній справі є такими: укладення Договору; передачі товару; неоплата товару відповідачем.

Докази, якими позивач підтверджує наявність обставин, які є предметом доказування: Договір; видаткова накладна; довіреність.

Отже, поданими позивачем доказами підтверджують обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 15 371,61 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення пеню у сумі 1 065,87 грн.; штраф -3 842,79 грн. та 3 % річних - 128,87 грн. (період нарахування з 09.12.2019 по 20.03.2020).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за порушення терміну оплати вартості (ціни) поставленого товару, встановленого пунктом 6.1 Договору постачальник має право стягнути з покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період порушення винною стороною грошового зобов`язання, від суми боргу за кожен день прострочки. Штрафна санкція передбачена цим пунктом Договору, нараховується та стягується понад строк, передбачений пунктом 6 статті 232 ГК України в межах трирічного строку.

Згідно з пунктом 7.3 Договору у разі порушення грошових зобов`язань за Договором постачальник також має право стягнути з покупця штраф в розмірі 25 % від вартості поставлених, але не оплачених товарів.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що Товариство просило суд покласти на відповідача відшкодування 1 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

02.03.2020 Товариством і адвокатом Малишенко Олександром Миколайовичем було укладено договір про надання правової допомоги.

Суду подано доказ оплати наданої правничої допомоги у сумі 1 000 грн., а саме платіжне доручення від 20.03.2020 № 493 на суму 1 000 грн.

Отже, фактично позивач по даній справі поніс витрати щодо отримання професійної правничої допомоги у сумі 1 000 грн.

Враховуючи розмір понесених витрат позивачем, а також задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Смена» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 5, корп. 2; адреса для листування: 14034, м. Чернігів, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1; ідентифікаційний код 38918728) до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Забудова» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 33-б, н/п 27; ідентифікаційний код 40015929) про стягнення 21 408,69 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Забудова» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 33-б, н/п 27; ідентифікаційний код 40015929) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Смена» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 5, корп. 2; адреса для листування: 14034, м. Чернігів, вул. 77 Гвардійської дивізії, 1; ідентифікаційний код 38918728): 15 371 (п`ятнадцять тисяч триста сімдесят одну) грн. 16 коп. боргу; 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 79 коп. штрафу; 1 065 (одну тисячу шістдесят п`ять) грн. 87 коп. пені; 128 (сто двадцять вісім) грн. 87 коп. 3 % річних; 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору та 1 000 (одну тисячу) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.06.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук