УХВАЛА

м. Київ

15.06.2020Справа № 910/8033/20

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс"

до Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" (далі - позивач) до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач) про визнання недійсним Договору поруки № 4З15077И/П від 25.10.2016, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та додану до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

При цьому відповідно до положень ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, у позовній заяві має бути вказано місцезнаходження сторони - юридичної особи відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На доведення надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами позивачем до позовної заяви додано накладну № 388 від 03.06.2020 та опис вкладення у цінний лист від 03.06.2020, з яких вбачається, що позивачем направлено позовну заяву з доданими до неї документами відповідачу за адресою: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30.

У той же час, згідно з відомостями, розміщеними у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача є: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д.

Отже, позивачем не надано суду доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за адресою місцезнаходження відповідача, що визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У порушення пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України у позовній заяві не містяться дані щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Зокрема, позивачеві належить зазначити, у кого саме наявний оригінал кожного письмового доказу, доданого до позовної заяви.

Крім того, частиною 2 ст. 164 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством (ч. 4 ст. 91 ГПК України).

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".

У пункті 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", зазначено, що відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Таким чином, копії документів засвідчуються шляхом проставляння печатки підприємства на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису "Згідно з оригіналом" та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Суд зауважує, що вищевказані положення законодавства стосуються усіх доказів, які подаються до господарського суду.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що надані копії документів, а саме статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс", затвердженого рішенням загальних зборів від 20.09.2016, не засвідчені належним чином, як це передбачено пунктом 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), оскільки відсутні: дата засвідчення копії, надпис "Згідно з оригіналом", відбиток печатки організації, яким засвідчено на документі підпис відповідальної особи.

Тому, документи, які додані до позовної заяви не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 91 ГПК України.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Пром Гарант Плюс" строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали шляхом подання до суду:

- належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів за адресою місцезнаходження відповідача, що визначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви;

- надати суду дані щодо наявності у позивача або іншої особи/осіб оригіналів кожного письмового доказу, доданого до позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили 15.06.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Удалова