11 червня 2020 рокуСправа № 921/193/20
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.
за участі секретаря судового засідання Ранецької Л.А.
розглянув заяву від 14.05.2020 (вх.№ 2948) представника ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвоката Свірського Т.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 921/193/20
про стягнення 40 201,50 грн заборгованості
за участі представників від:
позивача: не прибув;
відповідача: адвокат Свірський Т.В., ордер № 071999 від 27.04.2020.
В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Акорд".
Встановив: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" в інтересах Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" звернулося в Господарський суд Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т" про стягнення 40 201,50 грн неустойки у подвійному розмірі за користування майном за період липень-вересень 2018 року згідно Договору оренди державного майна № 959 від 31.03.2014.
В судовому засіданні 25.05.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Разом з тим, представником ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвокатом ОСОБА_1 Т ОСОБА_2 . 14.05.2020 подано заяву від 14.05.2020 (вх. № 2948) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, згідно якої просить суд стягнути із позивача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн, які відповідач поніс під час розгляду даної справи. В якості доказів понесених судових витрат відповідачем до заяви долучено належним чином засвідчені копії договору про надання правової допомоги від 24.04.2020, додаткової угоди від 25.04.2020 до договору про надання правової допомоги від 24.04.2020, додаткової угоди від 08.05.2020 до договору про надання правової допомоги від 24.04.2020, акту про надання - отримання послуг від 14.05.2020.
Також, 27.05.2020 до Господарського суду Тернопільської області представником ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвокатом Свірським Т.В. подано клопотання від 27.05.2020 (вх. № 3250), відповідно до якого, додатково до заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, останній долучає до матеріалів справи № 921/193/20 докази оплати відповідачем послуг з професійної правничої допомоги в сумі 12 000,00 грн (оригінал платіжного доручення від 25.05.2020 № 1085).
09.06.2020 на адресу Господарського суду Тернопільської області від позивача у даній справі надійшло клопотання № 440 від 02.06.2020 (вх. № 3522 від 09.06.2020), відповідно до якого представник АТ "Українська залізниця" просить суд відкласти розгляд справи № 921/193/20 щодо вирішення питання про судові витрати, оскільки судове засідання з цього приводу призначено на період запровадження в Україні карантину, зокрема на території Рівненської області карантинні заходи продовжено до 22.06.2020. Окрім того, дане клопотання обґрунтоване тим, що з 30.05.2020 представник позивача не уповноважений здійснювати представництво інтересів АТ "Українська залізниця", а нову довіреність буде посвідчено нотаріусом лише після 23.06.2020. Відповідно, після підтвердження повноважень представника АТ "Українська залізниця", позивачем буде подано заяви (клопотання).
У судове засідання 11.06.2020 прибув представник Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т", адвокат Свірський Т.В., який в повному обсязі підтримав заяву від 14.05.2020 (вх. № 2948) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
Позивач, явку повноважного представника у призначене на 11.06.2020 судове засідання не забезпечив.
Разом з тим, судове засідання 11.06.2020 не відбулося в режимі відеоконференції, оскільки Господарський суд Рівненської області не забезпечив проведення відеоконференції.
Окрім того, в судовому засіданні 11.06.2020 судом протокольною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача, ОСОБА_3 , № 440 від 02.06.2020 (вх. № 3522 від 09.06.2020) про відкладення розгляду даної справи, з тих підстав, що останнє подане особою, повноваження якої не підтверджені визначеними законом документами. Зокрема, довіреність № 456 від 17.02.2020, згідно якої акціонерне товариство "Українська залізниця" уповноважує юрисконсульта І категорії Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" ОСОБА_3 представляти свої інтереси, видана строком на три місяці дванадцять днів та дійсна до 29.05.2020 включно, тоді як клопотання датоване 02.06.2020.
Так, відповідно до вимог статті 56 ГПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Таким чином, оскільки на час розгляду заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі у представника позивача Хмарини О.Р. закінчились встановлені довіреністю № 456 від 17.02.2020 повноваження на представлення інтересів АТ "Українська залізниця", представник ОСОБА_3 не є єдиним можливим законним представником, за відсутності якого заява не може бути розглянута, а також АТ "Українська залізниця" не позбавлене права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами, при тому, що з 11.05.2020 дозволено працювати як адвокатам так і нотаріусам. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 73 -75 ГПК України).
Стосовно посилання позивача на дію карантину до 22.06.2020, суд відзначає наступне.
Так, 11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу "COVID-19" та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої на всій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239 були внесені зміни до вищезазначеної постанови від 11.03.2020 №211 та продовжено карантин до 24.04.2020, а постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 №291 до 11.05.2020.
Рішенням Ради суддів України від 17.03.2019 №19 затверджено Рекомендації Ради суддів України щодо встановлення особливого режиму роботи судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу "COVID-19", який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких Рада суддів України рекомендує на період карантину встановити особливий режим роботи судів України.

04.05.2020 Кабінет Міністрів України на позачерговому засіданні ухвалив рішення про продовження карантину в Україні до 22.05.2020, однак з карантинними послабленнями з 11.05.2020, зокрема, дозволено працювати за певних умов адвокатам, нотаріусам тощо.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" на всій території України до 22.06.2020 продовжено дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211, при цьому на території регіонів зі сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується поетапне послаблення протиепідемічних заходів, зокрема, з 01.06.2020 дозволяються перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, з 15.06.2020 прийняття та відправлення повітряних суден, що виконують пасажирські перевезення авіаційним транспортом тощо.

Отже, з огляду на введені карантинні послаблення, суд зазначає, що ухвалою від 28.05.2020 судове засідання 11.06.2020 для розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т", адвоката Свірського Т.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу постановлено проводити в режимі відеоконференції, однак позивач можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористався. При цьому, суд звертає увагу, що повноважний представник позивача, уже після запровадження Кабінетом Міністрів України карантинних заходів щодо протидії розповсюдженню коронавірусу "COVID-19", брав участь у судових засіданнях 27.04.2020, 14.05.2020 та 25.05.2020 саме в режимі відеоконференції.

Також, ураховуючи те, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів та з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд зазначає, що у разі неможливості бути присутніми у судовому засідання уповноважених представників, відповідно до норм ст.196 ГПК України, учасникам справи надано право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2020 року у справі № 10/Б-743 та у справі №910/3880/19 від 05.05.2020.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, судом явка представників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, відповідно нез`явлення в судове засідання 11.06.2020 повноважного представника позивача не перешкоджає розгляду заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т", адвоката Свірського Т.В. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі. Більше того, всі необхідні документи, міркування чи заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, у разі неможливості подання їх особисто чи поштою, можна надавати в електронному вигляді на електронну адресу суду з наявним електронним цифровим підписом завчасно. Даним правом позивач не скористався.

Розглянувши заяву представника ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвоката Свірського Т.В. від 14.05.2020 (вх.№ 2948) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, разом із долученими до неї документами, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши обставини, на яких ґрунтується заява, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Так, ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У такому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 ГПК України.

При цьому, суд відзначає, що вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем така заява, у відповідності до ст. 129 ГПК України, була заявлена у першій заяві по суті спору у відзиві на позов від 27.04.2020 (вх. № 2674 від 27.04.2020).

Як встановлено судом, в якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката Свірського Т.В., який представляє інтереси відповідача - ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" у даній справі, останнім долучено до матеріалів справи копію договору від 24.04.2020 про надання правової допомоги (Договір), укладеного відповідачем (Клієнт), в особі директора Іванчука Р.І., з адвокатом ОСОБА_4 (Адвокат), предметом якого є: 1. Забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого; особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію); цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відповідальності за порушення митних правил, в тому числі під час розгляду справ про адміністративне правопорушення та про порушення митних правил. 2.Надання правової допомоги Клієнту у статусі свідка у кримінальному провадженні. 3. Надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, клопотань, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. 4. Представництво інтересів Клієнта у судах, в тому числі під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, в тому числі в рамках виконавчого провадження. 5. Представництво інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. 6. Надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. 7. Інші види послуг адвокатської діяльності та діяльності у сфері права, не заборонені законом. 8. Зазначені вище у пунктах 1-7 цього розділу Договору види адвокатської діяльності, що становлять предмет Договору, здійснюються у випадку виникнення потреби у Клієнта.

Відповідно до п.п. 1-3 розділу 3 "Плата за надані адвокатом послуги (гонорар). Компенсація додаткових витрат" Договору, сторони визначили, що послуги, що становлять предмет даного Договору, надаються на безоплатній основі. Розмір гонорару додатково може бути визначений у додатковій угоді, підписаній Сторонами. Клієнт зобов`язаний компенсувати Адвокату додаткові (фактичні) витрати, понесені останнім у зв`язку із виконання даного Договору.

Згідно п. 1 Додаткової угоди від 25.04.2020, укладеної між відповідачем (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 (Адвокат), визначено, що вартість послуг становить 10 000,00 грн. У вартість послуг включено: попередній правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів у судовій справі № 921/193/20- 2 000, 00 грн; правовий аналіз законодавства та судової практики у судовій справі № 921/193/20- 2 000, 00 грн; підготовка та подання відзиву на позов та заяви про застосування позовної давності у судовій справі № 921/193/20- 3 000,00грн; участь у судових засіданнях у судовій справі № 921/193/20- 3 000,00 грн.

Окрім того, відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 08.05.2020, укладеної між відповідачем (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 (Адвокат), визначено, що вартість послуг становить 12 000,00 грн. У вартість послуг включено: попередній правовий аналіз матеріалів справи та оцінка обставин і наявних доказів у судовій справі № 921/193/20- 2 000, 00 грн; правовий аналіз законодавства та судової практики у судовій справі № 921/193/20- 2 000, 00 грн; підготовка та подання відзиву на позов та заяви про застосування позовної давності у судовій справі № 921/193/20- 3 000,00грн; підготовка та подання додаткових пояснень (доповнення до відзиву на позов) у судовій справі № 921/193/20 2 000,00 грн; участь у судових засіданнях у судовій справі № 921/193/20- 3 000,00 грн.

Копії згаданих вище Додаткових угод знаходяться у матеріалах справи.

Відповідно до Ордеру серії ТР № 071999 від 27.04.2020 правову допомогу відповідачу на підставі договору про надання правової допомоги від 24.04.2020 у Господарському суді Тернопільської області надавав адвокат Свірський Тарас Володимирович, що здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ТР№ 000352 від 25.01.2019.

Як вбачається із акта приймання-передачі наданих послуг від 14.05.2020, копія якого наявна в матеріалах справи, який складений між відповідачем (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), Адвокат надав клієнту (ТОВ "СТАНДАРТБУД Т") адвокатські послуги (згідно переліку) у судовій справі № 921/193/20, вартість яких становить 12 000,00 грн.

Згідно оригіналу платіжного доручення від 25.05.2020 № 1085, яке долучене представником ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвокатом ОСОБА_4 до клопотання від 27.05.2020 (вх. № 3250) вбачається, що ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" оплатило ОСОБА_4 вартість послуг з професійної правничої допомоги в сумі 12 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що адвокат ОСОБА_4 був присутній у всіх судових засіданнях під час розгляду даної справи та представляв інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т", на виконання приписів ст. ст. 161, 165 ГПК України ним були подані письмовий відзив на позов та додаткові письмові пояснення разом із доказами.

Отже, станом на день прийняття додаткового рішення 11.06.2020 відповідачем фактично сплачено адвокату Свірському Т.В. за надання правової допомоги у даній справі 12 000,00 грн.

Пунктом 2 ч. 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, згідно з ч.4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо сторона, до якої заявляються вимоги щодо відшкодування витрат на правову допомогу, вважає, що заявлена сума не є співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, вона має право подати клопотання про зменшення відповідної суми. За результатами розгляду поданого клопотання, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, зі змісту ч. 5, 6 ст. ст. 126 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката виключно у разі подання іншою стороною відповідного клопотання.

Дане твердження узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловленої у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та у постанові 22.11.2019 року у справі №902/347/18.

Частиною першою ст.169 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань

Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд, як арбітр, надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Така позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19).

Так, у письмових поясненнях № 376 від 15.05.2020 (вх. № 3016 від 19.05.2020) позивач вказує на те, що подана 14.05.2020 представником відповідача заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не містить доказів фактичного надання послуг та понесених витрат, отриманих та оплачених клієнтом послуг адвоката, у зв`язку з чим просить суд відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, такі твердження позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, поданими представником відповідача разом із заявою від 14.05.2020 (вх. № 2948 від 14.05.2020) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та з клопотанням від 27.05.2020 (вх. № 3250 від 27.05.2020) про долучення до матеріалів справи доказів.

Поряд з цим, позивачем не подано суду доказів неспівмірності зазначених витрат, як і не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги доведеність з боку відповідача належними та допустимими доказами понесені витрати на послуги адвоката у розмірі 12 000, 00 грн, суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення заяви представника ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, віднесення таких витрат в розмірі 12 000,00 грн до судових витрат та покладення їх на позивача .

За таких обставин, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення, яким відшкодувати ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" за рахунок Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" в інтересах Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" фактично понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника ТОВ "СТАНДАРТБУД Т" адвоката Свірського Т.В. від 14.05.2020 (вх. №2948 від 14.05.2020) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №921/193/20 задоволити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Є.Гедройця, 5, м. Київ, 03680, в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця", вул. Льва Толстого, 61, м. Київ, 03035 в інтересах Виробничого структурного підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця", вул. Н. Хасевича, 9, м. Рівне, 33013, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т", вул. Текстильна, 30 А, м. Тернопіль, 46023, 12 000 (дванадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Копію рішення направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- Акціонерному товариству "Українська залізниця", вул. Є.Гедройця, 5, м. Київ, 03680,

- філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця", вул. Льва Толстого, 61, м. Київ, 03035,

- Виробничому структурному підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Українська залізниця" вул. Н. Хасевича, 9, м. Рівне, 33013,

- Товариству з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТБУД Т" вул. Текстильна, 30 А, м. Тернопіль, 46023.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 16.06.2020.

Суддя Н.В. Охотницька